144 Widar Brenner, Vaxtgeografiska studier i Barosunds skargard. 



haft min hemvist, varfor on blivit under loppet av en 

 langre tid och under olika arstider grundligt undersokt. 



Mellan omradena av 2:dra och 3:dje kulturklasserna tyc- 

 kes ej rada nagon storre skillnad vad artantalet betraffar, 

 m. a. o. de vaxter, som folja med de mindre bosattningarna, 

 spela ingen roll i bredd med dem, som redan inkomma 

 med odlingarna. Omradena av 2:dra och 3:dje klass aro 

 talrikast och gruppera sig i allmanhet ratt val kring nor- 

 malkurvan. Det relativt val odlade Kalko med mycket 

 omvaxlande standorter, det avenledes standortsrika Lovo, 

 Akerholm med odlingar och adel lovtradsvegetation och 

 Tingsholmen med ratt omvaxlande standorter hoja sig mest 

 ovan normallinjen. Det stora bergiga och karga Skammo 

 med ett par sma fiskarstugor och obetydliga, forfallna 

 odlingar kommer daremot ej upp till medelvardet for sin 

 storlek. 



De omraden, som med avsevardare artantal falla under 

 normallinjen, aro ater alia av 4:de kulturklassen, och de 

 tyckas ordna sig till en liknande kurva med lagre forlopp. 

 I medeltal kan man saga, att omradena av 4:de klass haft 

 86 arter eller 17 °/o mindre an normalkurvan fordrar for 

 deras areal. Storsta delen av de saknade arterna har 

 otvivelaktigt varit sadana, som folja odlingar at, men karga 

 standortsforhallanden, hoggradig bergighet etc. ha sakert 

 medverkat. En del omraden av 4:de klass, sarskilt mindre 

 sadana, hoja sig likval upp till normalkurvans artantal. De 

 besta mest av ett flertal oar och mindre holmar med sam- 

 manlagt stora och omvaxlande strandomraden. 



Arternas forhallande till kulturen. 



Det ar ett viktigt och intressant studium, vilket hos 

 oss forst genom Linkolas grundliga och utmarkta arbete 

 over kulturens inflytande pa floran i trakterna norr om 

 Ladoga blivit upptaget till behandling, namligen att soka 

 utrona den andel den manskliga kulturen haft vid kompo- 



