8 Munsterhfelm, Om fagelfaunan i Turtola och Kolari kommuner. 



torra tallmoarne ner till de sumpiga myrlaggarne, — hvar- 

 for ej haller for dessa kunnat angifvas nagon karaktaristisk 

 standort. Jag har darfor omnamt dem i alia de lokaler, 

 dar de blifvit antraffade hackande. 



De storre sjoarne 



utmarka sig genom en ratt ansenlig djuplek och ett klart 

 vatten. De bilda en mangd djupare eller grundare vikar, 

 bevaxta vid stranderna och ofta langt ut i sjalfva viken 

 med Scirpus och Carex samt forekomma i de fiesta af dem 

 ofta vidstrackta ytor med nate och nackros {Nymphcea alba 

 d fennica). Stranderna aro i allmanhet hoga, torra och 

 steniga samt forete en anmarkningsvardt fattig buskvegeta- 

 tion. Dar odlingarna icke upptaga strandomradet, gar sko- 

 gen (ren tallskog eller ock bjork, tall och gran i blandadt 

 bestand) anda ned till sjalfva stranden. Odlingarna upp- 

 taga dock en stor del af denna och har forekommer afven 

 — isynnerhet pa de gamla angarne — en rikligare vege- 

 tation af buskar och smatrad (Salix & Betula). 



Med undantag af nagon enda storre holme, bevaxt 

 med grof, gammal tallskog och hvilken foreter en typisk 

 skogslokal samt darfor afven behandlas i forening med 

 denna, finnas har endast sma, steniga holmar af nagra tio- 

 tal meters ytvidd och annu mindre, dar vegetationen ar yt- 

 terst fattig, bestaende endast af enstaka buskar af Salix 

 och sma bjorkar samt nagon Carex-tufva. emellan stenarne. 



Har pa dessa smaholmar antraffas foljande hackfaglar: 



Saxicola oenanthe Mergus senator 



Motacilla alba Sterna macrura 



Aegialites hiaticula Larus fuscus. 

 Actitis hypoleucos 



Vid laga strander samt pa angarna i narheten af dessa 

 antraffas pa marken: 



