Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 33, N:o 4. 43 



Turtola socken pa en tufva i grankarr ett bo med 5 st. nagra 

 dagar gamla ungar, samt forstm. S. Nordberg afvenledes i 

 Turtola 2:ne bon, den 26 juni och 6 juli samma ar. Den 

 sistnamnde bar haft vanligheten att for min rakning an- 

 teckna foljande om fynden: 



Boet af d. 26 juni var belaget pa en tufva invid roten 

 af en murken stubbe i grankarr. Det var byggt af Equise- 

 tum-stran. Tufvan, dar boet lag, var hufvudsakligast be- 

 vaxt med stjalkar af Rubus. Inneholl 5 vidpass 2—3 dagar 

 gamla ungar. 



Boet af d. 6 juli var afven pa en tufva uti grankarr. Pa 

 tufvan vaxte Rubus,] Equisetum, Vaccinium vitis idcsa samt 

 Hypnum parietinum. Boet invandigt fordradt med visset 

 gras och renhar. Inneholl 6 starkt legade agg. 



Da dessa bar anforda trakter ingalunda bora till lapp- 

 sparfvens ordinarie hackningsomrade, torde dessa trenne 

 fall fa tillskrifvas den ytterst kalla och forsenade varen. 



Ankommit 16—5 1908; 15—5 1909 (C. M:hjelm). 



Da hoststracket for dessa faglar ofver observations- 

 omradet sker i ytterst ringa skala, ar jag ofvertygad om, 

 att arten da betjanar sig af andra vagar an under varen. 

 Jag har i sjalfva varket under tre hostar ej sett ett enda 

 exemplar vid Tornea alf. 



Plectrophanes nivalis (L.). — Pulmunen. 



Snosparfven ar den tidigaste af omradets atervandande 

 flyttfaglar och anlander redan langt innan solen fatt bukt 

 med snodrifvorna. Arten kommer forst i enskilda exem- 

 plar eller sma flockar, men snart efterfoljas dessa af storre 

 skaror (anda till 40—50 st.), hvilka i langsamt tempo flytta 

 uppat langs vagarne. De besoka da afven gardarne. 



Enligt befolkningens vid Yllastunturi samstammiga upp- 

 gifter, hackar arten pa ofvannamda fjalltoppar. Sjalf har 

 jag emellertid ej varit i tillfalle att konstatera huru harmed 

 forhaller sig. I medlet af sept. 1909 sag C. Munsterhjelm 



