54 Munsterhjelm, Om fagelfaunan i Turtola och Kolari kommuner. 



Tvanne funna bon hafva bada varit mycket hogt be- 

 lagna. Det ena med 4 mycket starkt legade agg d. 13— 

 6 1908; det andra med 4 nyssklackta ungar d. 18—6 1909. 



Picus major L. 



Varen och sommaren 1909 upptradde denna art ovan- 

 ligt rikligt inom observationsomradet, och var jag da nas- 

 tan dagligen i tillfalle att iakttaga den i de gamla, grofva 

 tallskogarne. Hvad som fororsakade denna ovanhga till- 

 gang af denna inom omradet annars sparsamt forekom- 

 mande fagel, vet jag ej; mahanda en invandring. Annars 

 ar han, som sagdt, sallsynt och visar sig sa godt som ute- 

 slutande endast host och vinter, besokande gardarne och 

 t. o. m. foderbradet. 



I borjan af juli 1909 iakttogs en kull flygskickliga un- 

 gar vid Aitamannikko gastgifveri i sodra Kolari. Nagot 

 annat om dess hackning inom observationsomradet kanner 

 jag ej. 



Picus minor L. — Pikku tikka. 



I motsats till de tva foregaende arterna, foredrager 

 lilla hackspetten laglandets blandskogar, dar man ofta ar i 

 tillfalle att iakttaga honom. 



Hackningstiden intraffar i regel samtidigt med P. tri- 

 dactylus, men boet inhackas daremot uti bjorkar eller as- 

 par. Aggen hvila pa ett underlag af traspan,or. 



Om hostvintern ar han jamte de ofriga spettarne en 

 ofta sedd gast vid foderbradet. Bortflyttar till midvintern. 



Dryocopus martius L. — Musta tikka. 



Ehuru egentligen icke allman, antraffas arten dock 

 ratt ofta uti omradets gamla tallskogar — halst rena sadana, 

 men afven i granblandade. 



