74 Munsterhjelm, Om fagelfaunan i Turtola och Kolari kommuner. 



Bland harstades bosatta yrkesjagare tyckes fageln vara 

 nog sa val kand, och den gar allmant under benamningen 

 „tunturimetso". Allmanna asikten bland dessa jagare ar, att 

 denna tjader ar en fran norra Ryssland invandrad fagel och 

 en fran var vanliga tjader skild art. Huru harmed forhal- 

 ler sig, kan jag ej saga, men min asikt sammanfaller med 

 allmogejagarnes. Skulle denna smavuxenhet bero af tillfal- 

 liga omstandigheter, vore forekomsten af dessa faglar icke 

 sa jamn, utan vore man endast da och da i tillfalle att 

 iakttaga densamma. 



Under aren 1905 — 06 — 07 har jag vanligen fore jul 

 konstaterat forekomsten af denna smavuxna tjader, och ge- 

 nom svenska tidningsnotiser har jag kunnat se, att den efter jul 

 och nyar uppenbarat sig i vart vastra grannland, hvaraf 

 teorin om deras invandring osterifran blir ytterligare be- 

 kraftad. Vintern 1907 — 08 har, mig veterligen, intet sadant 

 exemplar skjutits i dessa trakter. 



Benamningen „sorgtjader" ar i mitt tycke val traffad, 

 ty fageln forefaller verkligen dyster — smavuxen, mager 

 och mork som den ar. Alia farger aro mera dampade hos 

 denna, an hos var vanliga tjader — eller den storre arten. 



Att sorgtjadern vore en sarskild art, vagar jag icke 

 saga, men jag tror att den ar en genom generationer de- 

 genererad tjader — en sarskild lokalart, hvars hufvudsak- 

 liga vistelseort ar ryska Lappmarken, Kola halfon el. d., 

 darifran den da och da foretager sina periodiska flyttnin- 

 gar vasterut. 



Tetrastes bonasia (L.). — Pyy. 



Arten forekommer under normala ar rikligt inom ob- 

 servationsomradets sodra delar, men aftager norrut. Den 

 antraffas mest i de granbemangda blandskogarne uti lag- 

 landet, men afven i de med ofvervagande bjork bevaxta 

 lunderna, som har och hvar forekomma i nagon sankning 

 af de torra tallmoarne. Dar hackar han afven. 



