Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 33, N:o 5. 7 



storre an de, som uppehalla sig vid de finska kusterna. 

 Det storsta af mig undersdkta exemplaret, fangadt i Varan- 

 gerfjorden, ar 192 mm. 



Ammodytcs-artcrnas utbredning i Finland. 



Ammodytes lanccolatus. Hvittobis. 



Hvittobisen, Ammodytes lanceolatus, forekommer spar- 

 samt vid Finlands sydliga kuster. I Bottniska viken ar den 

 enligt Mela-Kivirikko (8, sid. 424) iakttagen norrut atmin- 

 stone till Bjorneborg. Malmgren (7, sid. 32) omnamner den 

 fran Alands och Abo skargardar, men anser den for ofrigt 

 som en hos oss endast tillfalligtvis forekommande fisk. 

 0. M. Renter meddelar (14, Haft 11, sid. 10), att den i Fin- 

 ska viken antraffas osterut anda till Kronstadt, dar den 

 dock enligt Kessler (5, sid. 68) forekommer sparsamt. Vid 

 Hogland ar den enligt Sievers (16, sid. 41) icke vidare 

 sallsynt och fangas ofta i notvarpen. Fiskeriinspektor 

 J. Alb. Sandman har vid sina undersokningar bland annat 

 funnit den a foljande lokaler: Lagskar, Uto, Mariehamn, 

 Jurmo, Hango, Tvarminne, Nargo, Helsinge, Hogland, Seit- 

 skar, vid N. Lat. 60 06,5', E. Long. 28 48' samt mellan 

 Pukionsaari — Bjorko. Vid finska kusten ar den enligt G. 

 Schneider (17, sid. 57) betydligt sallsyntare an vid den est- 

 landska, dar den ofta fangas i stor mangd. Sasom synes 

 har Ammodytes lanceolatus vid Finlands sydligare kusttrak- 

 ter en ganska vidstrackt utbredning, fran den sydligare de- 

 len af Bottniska viken rundt om Aland och i Finska viken 

 osterut anda till trakten af Kronstadt. Skargardsbefolk- 

 ningen kanner den mangenstades under namnet „nabbgadda". 

 Oaktadt de manga fyndorterna maste den dock betraktas 

 som en icke sa alldeles vanlig fisk, alldenstund den bade 

 som fullvuxen och som yngel alltid blifvit antraffad i yt- 

 terst fa exemplar. 



