Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica 33, N:o 5. 15 



De habituella olikheterna emellan exemplar af omkring 

 100 mm langd af de bada arterna framga tydligast ur fig. 

 18 och 19. Hos lanceolatus ar hufvudet allt fortfarande, 

 sasom vi redan hos dess larver funno vara forhallandet, i 

 proportion till kroppen nagot langre och smalare an hos lan- 

 cea. Underkaken ar hos lanceolatus litet langre och har 

 en mera konisk form an hos lancea. Brostfenorna aro hos 

 hvardera ganska lika och stracka sig tillbakalagda ett stycke 

 under ryggfenans borjan. Med tilltagande alder minskas 

 hos lanceolatus deras langd betydligt i forhallande till kropps- 

 langden. Hos medelstora individer racka de jamt till hojd- 

 linien fran ryggfenans borjan och hos aldre stracka de sig 

 icke ens sa langt bakat (fig, 2). De hittills uppraknade ha- 

 bituella olikheterna emellan 100 mm langa exemplar af de 

 bada arterna aro alltfor obetydliga i och for bestammandet 

 af species, men dessutom framtrada hos dem tvenne karak- 

 tarer, som aro synnerligen utmarkande for fullvuxna indi- 

 vider, namligen tandbevapningen pa vomer och ofverkakens 

 framskjutbarhet. Hos exemplaret af Ammodytes lanceola- 

 tus finnas redan de tvenne, for denna art sa saregna tan- 

 derna pa vomer, hvilka hos lancea totalt saknas. Prae- 

 maxillare kan hos den sistnamnda, tack vare de langa na- 

 salutskotten (se fig. 3 c) starkt framskjutas, hvilket icke 

 mera ar fallet hos lanceolatus. 



Redan tidigare har blifvit framhallet, att ynglen af de 

 bada Ammodytes -avternsL i ett nagot framskridet utveck- 

 lingsstadium (ofver 25 mm) i s^ hog grad likna hvarandra, 

 att de icke kunna atskiljas. Sedermera, da de uppnatt den 

 storlek, att arten med fullkomlig sakerhet kan bestammas, 

 paminner lanceolatus annu starkt om den mindre arten, lan- 

 cea, saval med afseende a nosen, som kakbenen och fe- 

 nornas langd. 



Aggcn. 



Endast en gang har befruktad rom af Ammodytes med 

 sakerhet blifvit antraffad i Finland, i den vestligaste delen 

 af den sydfinska skargarden. Den 3 juni 1904 fangades 



