Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 33, N:o 4. 59 



Narmare upplysningar om data etc. hafva emellertid icke 

 kunnat erhallas. 



En del skogsbor saga sig hafva sett arten nagongang, 

 och gar den dememellan under namnet „varpuis pissi". 



Athene nyctea (L.). — Janishaukka. 



Fjallugglan ar inom omradet endast gast och antraffas 

 alltid sallsynt samt uteslutande vintertid. 



Under min vistelse inom observationsomradet, har mig 

 veterligen endast ett exemplar, en 9, skjutits darstades, 

 namligen den 5 december 1907 vid Venejarvi by i Kolari 

 socken. Ett ilia uppstoppadt ex., som skjutits nagra ar tidi- 

 gare vid Kurtakko by i norra Kolari, har jag sett hos en 

 handelsman i Sieppijarvi. 



Surnia ulula (L.). — Pissihaukka. 



Lammelaret 1907 var hdkugglan en hvardaglig fore- 

 teelse inom omradet, och antraffades da i all skogsmark. 

 Hvart ofverflodet sedan tagit vagen, ar en gata, men redan 

 foljande var var hon mycket sparsamt forekommande. Nu 

 antraffas hon hufvudsakligast uti granblandade skogar, dar 

 hon afven hackar antingen i toppen af en hog stubbe el- 

 ler i storre tradhal, 



Vid boet ar hokugglan ytterst ilsken och nargangen. 

 Slar utan uppehall ned mot fridstoraren och ej ens det vil- 

 daste hattviftande kan verka afskrackande pa henne. 



I norra P'inland har hokugglan dokumenterat sig som 

 en icke ofarlig fiende till det matnyttiga vilda. Att hon 

 angriper och dodar t. o. m. en sapass stor fagel som en tjader- 

 hona, var min bror i tillfalle att konstatera hosten 1907. 

 Och dock var tillgangen pa lamlar och andra sma gnagare 

 da ofantligt stor, hvarfor detta tilltag ej kunnat vara en 

 foljd af hunger. Sjalf har jag sett henne doda en ripa. 



Arten kvarstannar atminstone i nagra exemplar inom 

 omradet ofver vintern. 



