62 Munsterhjelm, Om fagelfaunan i Turtola och Kolari kommuner. 



lari af Dr V. Fabritius, och C. Munsterhjelm har iakttagit 

 den i Pello by 7—5 1903 och 24—4 1904. 



Om arten hackat inom omradet, vet jag med sakerhet 

 icke, men vore bojd for att antaga detta vara fallet. Dess 

 relativa regelbundenhet ger stod at detta antagande. 



Falco aesalon Tunst. — Poutahaukka. 



I finkfaglarnes sallskap saval aniander arten till, som 

 bortflyttar ifran omradet. 



Ankommit: 5—5, 08 Bortflyttat: 20—9, 08. 

 1—5, 09. 24—9, 09. 



Ofveralt i skogsmarkerna antraffas arten allmant, men 

 forekommer dock foretradesvis uti tallskogarne, dar jag af- 

 ven funnit den hackande, och endast uti tallar. Boet, som 

 alltid ar hogt belaget, franrofvas ofta andra faglar, t. ex. 

 krakor, af hvilken orsak man afven nagongang ar i till- 

 falle att antraffa falkarne hackande i byarnes omedelbara 

 grannskap. Ett bo, som jag fann d. 13 juni 1909, var pa 

 ungefar 100 meters afstand fran narmaste gard i Pasma- 

 jarvi by samt ca 20 meter ifran en lifligt trafikerad byvag. 

 Detta bo, som inneholl 4 lindrigt^ legade agg, var afven 

 rofvadt fran nagot krakpar. 



Af flera bofynd att doma, vidtager agglaggningen for 

 denna art i borjan af juni. 



Som ett bevis pa denna lilla falks djarfhet, vill jag an- 

 fora foljande episod. Den 24 maj 1909 sag jag belt nara 

 och ofvanom mig en dvargfalk ansatta en kraka. Ogon- 

 blicket darpa hogg falken fast uti det jammerligt skrikande 

 offret, hvarvid bada stortade ner i en tat ungskog af tall. 

 Huru slutet blef, kunde jag tyvarr ej se, men jag ar ofver- 

 tygad om att falken gjorde sig ett godt och valfortjant 

 morgonmal pa krakstek. Mahanda gar det alltid till pa sa 

 satt, da falken vill franrofva krakorna deras bo, ty icke 

 lara dessa godvilligt afsta aganderatten till detsamma. 



