Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 33, N:o 4. 65 



Mojligt ar ju att ex. fran den 8 och den 28 juli ar ett 

 och samma, men i alia handelser bevisa ju dock dessa iakt- 

 tagelser, att arten ar kand norrom Kajana. Dessutom kanna 

 afven allmogeskyttar denna fagel. 



Archibuteo lagopus Briinn. — Piekanahaukka. 



Niist dvargfalken ar fjallvraken den allmannaste af 

 omradets roffaglar. Arten vistas uti snart sagdt alia skogs- 

 marker och ar isynnerhet i fjalltrakterna i norra Kolari 

 mycket allmant forekommande. Mest synas dock de med 

 ofvervagande gran bevaxta blandskogarne utgora bans buf- 

 vudtillball. 



Att arten under vanliga forballanden mest lifnar sig af 

 de sma gnagarne, ar troligt, ehuru faglar afven da utgora 

 en om ock ringa del af bans foda. Emellertid torde detta 

 forballande bli omvandt da — sasom fallet varit aren 1908 

 ocb 1909 — tillgangen pa moss ocb sorkar varit sa ofant- 

 ligt liten, att det bort till de storsta sallsyntbeterna att 

 finna nagra sadana. Lamlarne bafva saknats fullstandigt. 

 Att fjallvraken afven gar pa as, fick jag bevis varen 1909, 

 da en karl bamtade at mig tvanne med trampsax ocb snara 

 invid jarfslagen ren fangade bonor. Bada exemplaren befun- 

 nos vid dissekeringen bafva krafvorna fullproppade med 

 renkott. 



Vid ett af mig undersokt bo i norra Kolari, utvisade 

 bl. a. diverse lamningar af ripa ocb orr- eller tjaderbona 

 arten af fagelns fodoamnen. 



I borjan af maj torde fjallvraken atervanda till om- 

 radet — att doma af att de tidigaste fynden just aro fran 

 den tiden. I slutet af samma manad ar kullen fardiglagd. 



Aquila chrysaetos (L.). Kokko; Vaarakokko. 



I de bergiga ocb bolstriga furuskogarne forekommer 

 arten — tatare i narbeten af fjallen, — sallsyntare sydligare. 

 Inom observationsomradet finnas 5 ornbon; ett uti Turtola 



