Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 34, N:o 1. 37 
soliga stallen ofta med skiftning i rott, pa undre sidan ± starkt 
stotande i brunt. 
T. copidophyllum ar en synnerligen utmarkt art, som 
icke visar narmare slaktskap med nagon annan finsk form. 
De glansiga, till formen enastaende bladen med den skarpa, 
dominerande andfliken verka nastan stiliserade. Sarskilt 
aro de yttre bladen saregna, till formen paminnande om en 
forntida bronsdolk. Den tata, silvergra ytterholkkransen 
med de skarpt hinnkantade fjallen ar aven den lika karakta- 
ristisk som iogonenfallande. — Formen paverkas ratt foga 
av yttre forhallanden. 
Funnen i M:hamn pa sarskilda graslindor, men nastan 
enbart inom ett mycket begransat omrade. Insamlad 11, 
13, 16 och 20: VI 1909. Aven kand fran Sverige. 
27. T. speciosum Raunk. 
Tavla 12. 
T. speciosum Raunk., Raunkiaer I s. 119. T. offici- 
nale (Web.) subsp. speciosum (Raunk.), Dahlstedt I s. 156. 
Tamligen storvaxt - - storvaxt, vanligen 30—40 cm hog, 
nedtill svagt rod. 
Blad glansande grona, nastan glatta eller sarskilt pa 
ovre sidan gleshariga, med tamligen svagt harig nerv. Skaft 
korta, ovingade eller smalt vingkantade, svagt roda. Mel- 
lersta blad tamligen brett lancettlika — avlangt- eller tung- 
likt-lancettlika. Utvecklade sidolobpar 4—5, nagot avlagsnade, 
utatriktade. Rachis vanligtvis tamligen smal, ofta morkkan- 
tad. Andflik medelstor - vanligen liten, tamligen liksidigt 
triangular, med vanligen tydligt avsatt, kortare — langre, 
tamligen bred udd samt svagt konkava svagt konvexa 
sidor, avensom tamligen ratt utatstaende, spetsiga basallober. 
Sidolober stundom nagot skarformiga, vanligen dock ± utdra- 
get triangulara med rata sidor eller ovre randen svagt konvex 
— svagt konkav; nedre lober ofta smalt deltoidiska. And- 
flik samt ofta aven ovre sidolober helbraddade; de nedre a 
