Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 34, N:o 4. 9 
andlob. Sidolober langa ± starkt nedatriktade eller stun- 
dom skarformigt bojda med stundom svagt uppatsvangda 
spetsar; stundom, sarskildt de nedre, smalt ooh tamligen 
spetsigt triangulara, vanligen dock och sarskildt de ofre 
breda samt fran ungefar midten mot rachis + och ofta syn- 
nerligen starkt samt ofta mycket hogt hvalfda, mot spetsen 
ater ± starkt, ofta klubblikt tillsvallda. Sidolobernas kon- 
vexa basaldel afvensom interlobierna vanligen morkkantade 
och veckade samt dartill rikligt och synnerligen ojamt tan- 
dade af sma — nastan flikformiga, utstaende eller ofta pa- 
rallelt med loben riktade, stundom i likhet med denna mot 
spetsen tillsvallda tander. Yttre blad tunglika med 2 — 3 sam- 
manflytande korta svagt nedatriktade nastan helbraddade 
sidolober. 
Korgskaft under blomningan af bladens langd eller 
foga naende ofver dessa, endast sparsamt spindelvafshariga. 
Holkar jamforelsevis ljust brungrona, medelstora och tamli- 
gen laga, med ratt ljust brungrona, starkt nedat bojda, langa 
och tamligen breda, 16 — 17X3,5 — 5,5 mm, lancettlika yttre 
fjall. Korg omkring 55 mm i diameter, platt, svagt radie- 
rande (till byggnad och farg paminnande om den hos T. di- 
latatum Lindb. fil.). Blommor tamligen morka, platta; kant- 
blommor breda, 2,5 — 3 mm, pa undre sidan morkt strierade. 
Stdndare forsedda med pollen. Marken som torra morka. 
T. trilobatum ar en till bladens byggnad sardeles egen- 
domlig, latt igenkand art. Forutom genom sin konsistens 
och grableka fargton framsta bladen sarskildt genom sin 
enastaende, i detta hanseende om skifvan hos starkt flik- 
bladiga former af T. biforme nagot paminnande gestaltning. 
Egendomlig ar redan den vanligen obetydliga, pillika and- 
fliken med de i forhallande till andloben langa, spetsiga eller 
a den ena sidan stundom afrundade, ofta skarformiga basallo- 
berna samt den obetydliga andloben, hvilken ofta ar in- 
skrankt till en strax ofvan basalloberna tillsvalld, kort eller 
nagot utdragen udd. En eller annan gang ar dock andfli- 
ken mer forlangd samt tandad. Annu mer erhalla dock bla- 
den pragel af sidoloberna. Dessa, som vanligen aro langa 
