6 Palmgren, Alands vegetation och flora. 
framtradande basallober, visar nastan alltid en mer eller 
mindre langt hunnen ansats till uppdelning i form af pa en- 
dera eller bagge sidorna upptradande ± djupa, till antalet 
1 — 2, ofta inemot nerven naende ochmed basallobenparallella 
inskarningar. De harigenom uppkommande flikformiga tan- 
derna eller flikarna aro vanligen i likhet med loberna till- 
spetsade, men det intraffar ej sallan, att nagondera af 
dem ar kort och afrundad. Afven upptrada blad, hos hvilka 
ofvan berorda benagenhet for flikighet ledt till andflikens full- 
standiga uppdelning i en ny, obetydlig andflik samt 1 — 2 
par nya, sammantrangda sidolober. Stundom erhaller and- 
fliken en mycket egendomlig pragel, i det att det nedre af 
tvenne flikpar tidigt afstannat i sin vaxt. Synnerligen egen- 
domlig for arten ar afven tandningen. En liknande tand- 
ning af tata, obetydliga och fina men fasta, hakformiga tan- 
der kanner jag icke hos nagon annan art. For arten sar- 
eget ar afven, att de yttre bladen aro grofre tandade an de 
mellersta, hvarigenom de framsta sasom mer kompliceradt 
byggda. Forutom pa bladen ar arten latt igenkand pa 
holkarna med dessas synnerligen langa och smala, rakt ut- 
staende och ljusa yttre fjall. I detta hanseende ar arten 
pafallande lik T. angustisquameum Dahlst, om hvilken art 
denna, om man franser andflikens egendomliga natur, afven 
ofta paminner till bladens form. Forutom med T. angusti- 
squameum ar arten uppenbart forvant med T. Kjellmani 
Dahlst. samt T. obliquilobum Dahlst., och synes den ut- 
gora en lank i en serie mellan den forstnamnda och de 
tvenne senare. Fran T. Kjellmani, hvilken den till bladens 
gestaltning ofta ar pafallande lik, ar den dock alltid latt att 
skilja genom de bredare och lagre holkarna samt genom 
riktningen hos de smalare ytterholkfjallen. De for T. Kjell- 
mani sa egendomliga inre bladen med den stora andfliken 
sakna ock har sitt motstycke. T. Kjellmani ar for ofrigt 
vid basen vida blekare fargad. Fran T. angustisquameum 
ater afviker ifragavarande form ej blott genom bladens ge- 
staltning, dari inbegripet det storre antalet, vanligen langre 
och smalare lober och mer i gratt dragande farg, utan afven 
