Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 34, N:o 7. 9 
hie assurgentes. Lobus terminalis magnus ± late ovato- 
sagittatus, non raro irregulariter constrictus atque saepe 
dente robusto, manifestissimo utroque latere instructus. 
Interlobia brevia, sat lata. Fol. externa intermediis sat si- 
milia, sed horum propria apud eos aliquantum temperata. 
Fol. interna sub anthesi vix evoluta. 
Pedunculi robusti, folia superantes. 
Calathium amplum, 50—60 mm diametro, valde densi- 
florum, convexum. Ligulae sat angustae, sat obscuro colore. 
Antherae polliniferae. 
Stigmata obscura. 
Involucrum brevissimum, latissimum. Squamae inter- 
nae c. 15 mm longae, externae c. 13 mm longae, 2,5 — 3 mm 
latae, patentes. 
Achenium obscurum, c. 3,8 — 4 mm longum, parte su- 
periore c. 1,2 mm latum, superne sat breviter et dense 
erectospinulosum, ceterum fere leve — subtuberculosum, in 
c. 0,7 mm longam pyramidem prope cylindraceam abiens. 
Stor och grov. Blad gleshariga, av en egendomlig 
gragron fargton, vid rachis morkviolett kantade; skaft smala, 
taml. svagt roda. De mellersta bladen hos denna art upp- 
visa tvenne varandra skenbart mycket olika typer; det ver- 
kar onekligen vid forsta ogonkastet forvanande, att tva 
sa olika bladformer kunna forekomma hos en och samma 
art. Emellertid aro dessa tva typer ingalunda sa utan sam- 
band, som man vid ett ytligt betraktande kunde tycka. 
Hos det ena slaget blad, som i synnerhet forekommer hos 
exemplar, vuxna pa grusig, oppen mark, aro lobparen van- 
ligen 4 — 5, nagot avlagsnade fran varandra; dessa blad aro 
till formen ± lancettlika. Sidoloberna vid basen ± hoga, 
konvexa, overgaende i en lang och smal, ofta uppatriktad, 
stundom nagot tillsvalld snibb. Till formen paminna de sa- 
lunda i viss man om loberna hos T. pectinatiforme. Dock 
ar hos T. assurgens skilnaden mellan basaldelen och fliken 
icke sa skarp; vissa lober avsmalna t. o. m. ganska jamnt. 
Hos de nedre lobparen ar den smala snibben dominerande, 
i allmanhet starkt uppatsvangd. Denna i ogonenfallande 
