Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 34, N:o 8. 67 
sag nagot ex. vid sjalfva alfven. Emellertid upptradde de 
ater flocktals afven darstades omedelbart efter de stora 6f- 
versvamningarna i medlet af juni och nu sagos i flockarna 
ocksa honor, hvilket sannolikt har sin forklaring dari, att 
dessas bon af det hoga vattenstandet blifvit forstorda. Dessa 
flockar kunde besta af ett tiotal och flere individer. 
Den 23 juni fann jag pa stranden af en alfutvidgning 
(= „suvanto") vid roten af en bjorkbuske ett bo med 6 
lindrigt legade agg, hvilka lago pa ett rikt dununderlag. 
Oidemia nigra (L.). — Merilintu. 
Iakttogs forsta gangen den 23 maj, da 2 :: och en 9 
flogo langs alfven forbi Saarikoski uppat. Strax darefter 
voro de mycket allmanna langs alia isfria vattendrag. 
Den 2 juni skot en af mannen pa Saarikoski ur en 
mindre uddatalig flock en steril $ af denna art. Ex. hade 
foljande utseende: Hufvudet svartgratt med nagra enstaka 
svarta fjadrar langs hjassans midt. Halsen brunaktigt gra. 
Ryggen morkgra, skulderfjadrarne svarta. Bland de mork- 
bruna ofre stjarttackarne funnos nagra helsvarta fjadrar. 
Sadana voro afven tillfinnandes bland de ofre vingtackarne, 
dar de voro omkringspridda utan nagon ordning. Nabbens 
knol var nagot mindre an hos ;, men den gula nabbflacken 
diiremot af fullstandigt samma langd och bredd som ha- 
nens. — Vid dissekeringen befanns ex., som var i god 
kondition, totalt sakna saval ovarium som ovidukt. Exem- 
plarets langd, 500 mm, staller sig ock midt emellan hanens 
och honans. 
Med afseende a artens upptradande kan, hvad som 
blifvit sagdt om den foregaende, afven tillampas pa denna. 
Afven den forsvann fran alfven sa snart sjoarne blifvo is- 
fria, och betraffande hackningsforhallandena torde — att 
doma af att efter ofversvamningen flockar af honor afven 
uppehollo sig i sjoar och alfvar — sjoorrarnes bon blifvit 
utsatta for samma forodelse, som drabbat en stor del af 
foregaende arts bon. 
