Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 34, N:o 8. 31 
af Tromso amt, ar gulsparfven flyttfagel i alia dessa upp- 
raknade trakter. 
Emberiza schceniclus (L.). 
Den 23 maj sags och hordes safsparfven forsta gan- 
gen detta ar i de vid alfven vid Saarikoski vaxande tata 
Salix buskagerna. Har och hvar langs Konkama-alfven 
blefvo de iakttagna, men ofveralt sparsamt och sallsyntare 
ju hogre upp langs alfven man kom. Vid Kilpisjarvi sag 
jag den ej. Ej haller lyckades jag finna artens bo, hvarfor 
nagra anteckningar om dens hacknings forhallanden ej kun- 
nat erhallas. 
Plectrophanes lapponicus (L.). Kiikiainen. 
Man torde, utan fruktan for ofverdrift, kunna saga att 
denna art af alia inom omradet forekommande tattingar 
ar den allmannaste. Sa godt som pa alia lokaler, dar blott 
trad- eller buskvegetation forekommer, antraffas lappsparf- 
ven hackande. Ja, t. o. m. pa de med blott Rubus chamce- 
morus och Carex bevaxta Sphagnum-myrarne fann jag dess 
bo i kanten af nagon tufva. Daremot iakttog jag den aldrig 
ofvanom tradgransen pa fjallen. 
Det forsta ex., en 5, iakttogs vid Saarikoski den 8 
maj och redan ett par dagar darpa upptradde arten i stora 
flockar tillika med Alauda alpestris. 
I medlet af juni radde under nagra dagar haftiga sno- 
stormar i forening med en i betraktande af arstiden ovan- 
ligt lag temperatur. Under dessa dagar kommo en mangd 
lappsparfvar in till gardarna for att dar soka skydd och 
foda. Till natterna kropo de da garna tatt intill vaggarne 
pi lasidan af husen och forekommo dar i langa rader. 
Under vackert vader horde man hanens alskliga sang 
ljuda fran ■ alia hall i laglandet. An sjong han i toppen af 
en buske eller ett trad, an pa en sten, eller ock kunde han 
som en larka pa flaxande vingar kasta sig sjungande upp 
i luften for att ater langsamt sanka sig ned. 
Foljande bofynd utvisa tiden for agglaggningen: 
