Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 34, N:o 8. 51 
ripans fjaderforvandling saval om varen som hosten, hvar- 
for jag har endast inskranker mig till dessa har ofvan an- 
forda anmarkningar. 
Efter parningen drogo sig hanarne upp till fjallsidorna 
och antraffades da foretradesvis hogst uppe i bjorkskogen, 
i gransen mot regio alpina. Dar vistades de i sma flockar,' 
flyttande fran fjall till fjall, medan honorna lago pa agg i 
laglandet. Enligt befolkningens utsago komma hanarne ned 
fran fjallen forst da, nar de forsta frosterna pa hostsidan 
intraffat och sammanflocka sig da ofta i stora skaror. 
Sa lange snon tacker marken, bestar ripans foda ute- 
slutande af knopp och fina grenar af Betula alba, B. nana 
och Salix. Sa snart marken stallvis blir bar, halla sig fag- 
larne med forkarlek pa sadana stallen, dar de nu finna en 
riklig tillgang pa bar af Empetrum nigrum. Dessa bar sy- 
nas — jamte diverse insekter — afven om sommaren ut- 
gora ripans hufvudsakliga foda. 
Den 23 juni antraffades en 9 med en kull nagra da- 
gar gamla ungar, och den 19 juli en kull, bestaende af $ 
jamte 9 a 10 halfvuxna ungar. 
Tetrao urogallus (L.). — 3 metto. $ koppelo. 
Da man tar i betraktande huru langt aflagsen barr- 
skogsgransen ar fran t. ex. Konkama-dalens mellersta och 
ofre delar, vantar man sig nog ej att antraffa detta barr- 
skogarnes barn dar uppe i fjallbjorkens och de stora my- 
rarnas land. Emellertid ar arten dar uppe ingalunda nagon 
sallsynthet, utan forekommer t. o. m. ratt ofta. 
Den 10 maj sag jag en 6 flyga ofver Saarikoski gard 
fran den finska till den svenska sidan af alfven. 
Den 13 maj iakttogs ater en 5 flygande samma vag. 
Den 18 maj skots pa Siikavaara vid Siikavuopio en 
$, och 
den 15 juni fann Valfrld Siikavuopio pa Siikavaara ett 
bo innehallande 7 mycket starkt legade agg. Boet var be- 
laget under en bjorkbuske bland ris af Empetrum nigrum. 
Detta fynd visar bast att arten icke ar nagon vilsekommen 
