Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 34, N.o 7. 17 
pulchro, purpureo-violaceo colore infectae. Basi squamas 
internas amplectuntur, turn in diversas partes vertuntur. 
Achenium c. 3,2 mm longum, c. l,i mm latum, superne 
sat tenuiter erectospinulosum, ceterum subtuberculosum, in 
0,6 mm longam fere cylindraceam pyramidem abiens. 
Taml. lagvaxt — medelstor. Blad i regeln forsedda 
med taml. sparsamma morka flackar och punkter — tydli- 
gast aro dessa pa innerbladen — , de yttre och mellersta 
taml. glest, de inre relativt rikligt spindelvavshariga. Skaf- 
ten smala, ± svagt roda; ofta traffar man t. o. m. indivi- 
der, vilka nedtill aro nastan bleka. Den roda fargen upp- 
trader for ovrigt ganska ojamnt: aven bladen pa ett och 
samma exemplar kunna i detta avseende forete betydande 
variationer. Mellersta blad avlangt lancettlika — nagot 
tunglika med vanligen endast 3, stundom blott 2 narmade 
— nagot avlagsnade sidolobpar. Andloben medelstor — 
stor, till formen ratt varierande: oftast pillik eller spjutlik, 
ej sallan dock med ytterst sma och obetydliga, knappast 
alls utskjutande basalflikar, helbraddad eller ofta oregel- 
bundet insnord samt forsedd med inskarningar, salunda vi- 
sande tendens till vidare delning. Sidoloberna vid basen 
hoga, oftast hastigt avsmalnande i en fin spets, stundom 
dock ± forlangda. Den ovre kanten ofta vid basen eller 
anda till spetsen konvex, ej sallan emellertid nagot sa nar 
ratlinjig, i vilket fall loberna bli taml. regelbundet deltoi- 
diska. Stundom aro de utatriktade, oftare nedatriktade 
eller t. o. m. skarformigt bojda. Ovre lobkanter jamte de 
oftast ± korta interlobierna helbraddade eller vanligen for- 
sedda med ± talrika fina och nastan tradlika, bojliga tan- 
der. Darjamte forekomma nastan alltid enstaka grovre 
tander. Bland dessa faster man sig sarskilt vid en unge- 
far mitt pa lobkanten ofta upptradande karaktaristisk, stor 
tand. Yttre blad spensliga, enkelt byggda med vanligen 
blott tva sidolobpar. Den nyssnamnda karaktaristiska tan- 
den forekommer ofta ocksa har och ar da annu mera iogo- 
nenfallande an hos de mellersta bladen till foljd av att de 
fina tanderna saknas. Inre blad tunglika med en mycket 
2 
