8 Munsterhjelm, Om Fagelfaunan i Konkama-dalen. 
Sjoarne. 
Som jag i karaktaristiken namnt, har Kilpisjarvi en nas- 
tan uteslutande hog och torr strandlokal med ingen eller 
endast fattig buskvegetation. De i denna sjo befintliga 
holmarne aro, afven de, hoga och torra samt saknande 
buskvegetation. Markbetackningen a saval sjalfva sjostran- 
derna som a holmarne utgores hufvudsakligast af Empetrum 
nigrum. Dock forekomma har afven fullkomligt nakna klipp- 
holmar. Hvad som salunda blifva sagt om Kilpisjarvi, kan 
i vissa fall afven tillampas pa Siilasjarvi, dar stranderna 
visserligen ej aro hoglanda, men dar buskvegetationen ar 
fattig. Denna sjo har en af hufvudsakligast Carex bestaende 
strandvegetation. 
Vattnet i dessa tva sjoar ar till ytterlighet klart samt 
bibehaller afven sommaren igenom en lag temperatur 1 ). 
Vid stranderna och holmarne harstades hacka pa marken : 
Saxicola oenanthe Mergus merganser 
Motacilla alba Larus canus 
Actitis hypoleucos Sterna macrura 
Harelda glacialis Colymbus arcticus. 
Forutom dessa tva har ofvan behandlade sjoar, som 
forete en i allmanhet fran alia de ofriga afvikande karak- 
tar, finnas i Konkama-dalen annu en del andra, som pa grund 
af sina hoga, stenbundna och skogbeviixta strander bora 
sarskiljas fran de traskartade, med laga och buskbevaxta 
strander forsedda sjoarne. En sadan typ representerar 
t. ex. Kivijarvi. Denna sjo innesluter ett tiotal holmar, 
hvilka med fa undantag aro hoga, torra samt bevaxta 
hufvudsakligast med bjork, krypande enbuskar samt Em- 
petrum nigrum, Vaccinium-arter och Polytrichum. Har pa 
dessa holmar samt a liknande strandlokaler antraffas hac- 
kande pa marken: 
l ) V. Tanner: Zur geologischen Geschichte des Kilpisjarvi-Sees. 
Bulletin de la Commission geologique de Finland, N:o 20, pag. 4. 
