18 Munsterhjelm, Soricidae och Muridae i Konkama-dalen. 



daremot vaxlade asikterna betydligt betraffande yngre djur 

 och vajor (simlor). Pa min fraga om hela lammeln eller 

 endast en del af den atas, svarades mig att man af och till 

 i renarnas magar funnit fullstandiga, ehuru krossade lamlar, 

 men de fiesta lappar ansago att rename hufvudsakligast 

 lagga varde blott pa hufvudet och framre delen af krop- 

 pen, hvaremot den bakre i allmanhet ratas. Huru harmed 

 forhaller sig, har jag sjalf ej blifvit i tillfalle att iakttaga, 

 men faktum tycks emellertid vara att atminstone en del 

 renar med begarlighet fortara lammel. Hagemann skrifver 

 (pag. 116) att „Fjeldfinnerne i Alten klager over at Renen 

 under Lemaenaar er vanskelig at passe. Den farer da efter 

 Lemasn akkurat som Kjorene efter Sop om Hosten". Collett 

 anser (pag. 157) orsaken hartill vara renames lust att til 1- 

 fredsstalla sin salthunger. 



Anvand littcratur. 



Collett, R. Norges Pattedyr. Kristiania 1912. 



Ekman, S. Die Wirbeltiere der arktischen und subarktischen 

 Hochgebirgszone im nordlichsten Schweden. Naturwis- 

 senschaftliche Untersuchungen Des Sarekgebietes in Schwe- 

 disch-Lappland, geleitet von Dr. Axel Hamberg. Zoologie, 

 Bd. IV. Lief. 1 (S. 1 — 124). Stockholm 1907. 



Hagemann, A. Altens vertebrater. Tromso Museums aarshefter 20. 



Lilljeborg, W. Sveriges och Norges Ryggradsdjur. Del I, Dagg- 

 djuren. Uppsala 1874. 



Mela-Kivirikko. Suomen Luurankoiset — Vertebrata Fennica. Hel- 

 singfors 1908. 



Nilsson,S. Skandinavisk Fauna. 1. Daggdjuren. 2 uppl. Lund 1847. 



