6 Wahlberg, Littois trask med sarskild hansyn till dess plankton. 



gar verkstallts vid olika vattenstand hava sjalvfallet de upp- 

 matta djupen omraknats till samma vattenstand, namligen 

 till vattenstandet den 28 juni 1912. Det storsta upp- 

 matta djupet 3.45 m patraf fades 100—200 m n. om hol- 

 marna samt ca 100 m 6. om den ostliga holmen. 



Sjon ar grund och har mycket jamn och flack botten. 

 I sjons vastra halft sluttar bottnen mycket svagt, 4—5', 

 fran strandlinien, i ostra halften daremot nagot starkare. 

 Denna olikhet sammanhanger med den omgivande traktens 

 relief och geologiska forhallanden. Om vi tanka oss sjon 

 halverad genom en NW— SO linie finna vi den sydvastra 

 delens strander overvagande sandiga eller sumpiga under 

 det att den nordostra delens strander aro klippiga. steniga 

 eller grusiga. Langs ostra stranden stracker sig en bargkam, 

 som pa en del stallen hojer sig till 20--25 m over sjons 

 yta. De steniga stranderna i norr och oster synas hava 

 uppkommit pa moransluttningar genom vagors och isars 

 samverkan. Barggrunden utgores av gneisgranit, glimmer- 

 gneis och granit. I vaster ar trakten lagland narmast sjon 

 och jordmanen overvagande 16s. — Bottnen utgores nar- 

 mast strandbradden av lera, sand, grus, stenar eller mindre 

 allmant klippa. Pa lugna stallen overlagras detta material 

 av organiska rester harrorande foretradesvis fran sjons 

 och omgivningens hogre vaxtvarld. Pa en del stallen finnas 

 hela stammar eller grenar av trad och buskar, som vaxt 

 pa stranderna. Vid hogvattenstand skoljes nam.ligen det 

 losa materialet kring tradens rotter bort av vagorna, sa 

 att traden efterhand paverkade av sin egen tyngd och vin- 

 dar komma att luta mot sjon tills de falla. Langre utat 

 sjon ar anhopningen av slammaterial mycket riklig. Bot- 

 tenslammet i sjons mitt utgores av brungra till grongra 

 gelatines gyttja. Gyttjans huvudbestandsdelar utgoras av 

 ellipsoidiska korn i storlek vaxlande mellan ca 320 X 225 /< 

 och 112X80 lii (exkrementer?) men darjamte antraffas all- 

 mant sma mineralkorn och brottstycken av en mossa, Dre- 

 ponocladus Sendtneri, Isoetes sporer och sparsamt rhizopod- 

 och diatomeskal. Diatomeerna representeras oftast av Su- 



