Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 38, N:o 2. 17 



Pa de oppna smaskaren aro dessutom antraffade hac- 

 kande foljande, till torra landet horande arter, om naturen 

 varit lockande: 



Saxicola oenanthe sp. Motacilla alba sp. 



Sylvia cinerea sp. Alauda arvensis s. 



b) Den innersta delen af skargarden ager i stort sedt 

 samma natur som sjalfva kustremsan och skiljer sig salunda 

 vasentligen fran hafsbandet. I forhallande till skogslanden 

 spela de oppna smaskaren bar en alldeles underordnad roll. 

 Sistnamnda utgoras, om man franser enstaka klippholmar 

 och hallar, endast af flacka stengrund af tidigare omtalad 

 typ. I allmanhet aro afven de minsta holmar i hogre eller 

 lagre grad skogbevuxna. Af hithorande saltvattenfaglar hacka : 



pa flacka stengrund och oppna smaskar: 



Anthus pratensis a. Sterna hirundo a. 



Tringoides hypoleucus ta. 



pa sma skogsholmar: 

 Tringoides hypoleucus tsp. 



Stranderna af de storre holmarna erbjuda en hogst vax- 

 lande anblick. Ofta aro de jamforelsevis hoga och skog- 

 bevuxna eller besta de af nakna, i hafvet utskjutande 

 granithallar. Afven laglandta strandpartier antraffas allmant, 

 isynnerhet kring langgrunda vikar med sand- eller dybot- 

 ten. Nagra af dem bilda grusfyllda eller smasteniga, pa storre 

 stenar mer eller mindre rika fait (t. ex. Fagero hafsstrand), 

 andra aro sumpiga samt bevuxna med en kort saftig gron- 

 ska af tag, salting och liknande vaxtformer (Junciis bufonius, 

 supinus, Triglochin maritimus, Scirpus palustris, Carices, Plan- 

 tago maritima, Glaux m. fl.) (typ: Drumso Hastskoviken), 

 och ater andra besta af sanka, frodiga starrangar. Sal- 

 Ian forekomma i langgrunda vikar (sasom Drumso Smedje- 

 viken) sterila sandbankar, hvarjamte bottnen vid lagre vat- 



2 



