Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 38, N:o 2. 11 



oraf attar tvanne delar: 1) hafsbandet med det yttre 

 skargardsbaltet, for hvilket de kala, sma klippholmarna 

 och tangbalten bilda ett utmarkande drag och innanfor detta 

 2) den inre eller hufvudskargarden, karaktaristisk 

 genom de till storleken varierande skogslandens dominerande 

 stallning. 



1) Sasom skargardens forposter mot oppna hafvet fore- 

 komma talrika obetydliga klippskar, spridda eller gruppvis 

 samlade i narheten till hvarandra. Om an den ringa stor- 

 leken, den klippiga och darfor karga naturen i framsta rum- 

 met tryckt sin pragel pa dem alia, forete de dock med af- 

 seende a form och vegetation en hogst vaxlande karaktar. 



Salunda ofverspolas de allra yttersta glattslipade klac- 

 karna (af Graskarsbadarnas typ), vid storm fullstandigt af 

 vagorna och kunna darfor icke hysa nagon hackfagelfauna, 

 om de an under stracktiderna var och host bilda skadeplat- 

 sen for ett brokigt och rikt sjofagellif. Detsamma ar fallet 

 med en mangd laga nakna hallar i den yttre skargarden, 

 hvilka ofta utgora omtyckta hviloplatser for allehanda sjo- 

 faglar, isynnerhet masar och annan hvitfagel. 



En del bland de, sasom hackplats betraktade, beboeliga 

 klippskaren bestar af en naken och enformig, om an till sin 

 yttre gestalt i hog grad varierande bargmassa (af H. Gra- 

 skars och Langratans typ), medan de allra fiesta genom block-, 

 sten- eller grusanhopningar i klyftor och pa lagre stallen samt 

 genom forekomsten af vattenputtar erbjuda ogat en storre 

 omvaxling samt dess bevingade invanare storre tillgang pa 

 naring och skydd (E. Stenskar och Notgrund, H. Hundorn, 

 S. Kutuhallan och talr. andra). Vegetationen pa sadana af 

 vind och vag hemsokta klippskar ar merendels synnerligen 

 torftig; for karlvaxter saknas mangen gang belt och ballet 

 representanter eller ocksa finnas, om man franser nagon 

 enstaka tvinande buske, i bargsfordjupningar och skref- 

 vor och sarskildt dar vattenpolar tillstota, hufvudsakligen 

 glesa och magert vaxande gras- och haligrastufvor. Men 

 afven denna ansprakslosa vaxtlighet ager genom sin insekt- 

 fauna och polarnas rikedom pa allehanda insektlarver, sar- 

 skildt Chironomider, stor betydelse for mindre fagelarter. 



