10 Palmgren, Helsingfors traktens fagelfauna. 



deladt karrbalte, som i anslutning hartill benamnes olika i 

 olika delar af socknen (Stormossen, Tattarmossen, Mottmos- 

 sen m. fl.). 



Omradet utgor tack vare hufvudstadens grannskap, ett 

 af de mest kultiverade i hela Nyland. Odlingen ar namli- 

 gen utbredd ofver en vidstrackt del daraf och den upptager 

 icke blott de laglandta lerdalarna, slatterna och de lagre 

 backarna, utan afven hogre belagna sluttningar och terran- 

 ger. Jamte en mangd herregardar (Botby, Hertonas, Vik, 

 Domarby, Staffansby, Vesterkulla o. a.) samt enstaka hem- 

 man forekomma talrika storre och mindre byar samt flera 

 villasamhallen, (Aggelby, Hoplax, Boxbacka, Malm m. fl.), 

 hvilka sarskildt i hufvudstadens narmaste omgifning och 

 langs jarnvagslinjen ligga tatt till hvarandra samt ar for ar 

 ansenligt tillvaxa bade till antal och omfang. 



Ortens klimat ar i hog grad varierande under olika ar. 

 Mangen gang kunna de inre fjardarna varaktigt tillfrysa re- 

 dan i november (t. ex. hosten 1900), men i regeln intraffar 

 detta forst jul- eller nyarstiden, ja stundom (sasom 1909 — 10) 

 forekommer oppet vatten under hela januari. Isynnerhet 

 under senaste aren hafva vintrarna varit korta och blida. 

 Den lagsta medeltemperaturen af arets manader agerfebruari. 

 Varens forsta varkningar gora sig skonjbara redan i mars, da 

 isen begynner aftaga i tjocklek, men forst under senare halften 

 af april afkastas i regeln istacket i den inre skargarden. 



2. 

 Sotntnariaunans narings- och hackningslokaler. 



A) Standorter, i hvilka vattncts narvaro spelar en 

 alldeles aigorande roll. 



I. Saltsjolokaler. 



Sasom redan af ofversikten framgick ager undersok- 

 ningsomradet en jamforelsevis vidstrackt skargard. Denna 



