Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 38, N:o 2. 9 



Rivikarna). I forkrympt, mer eller mindre nodvuxen gestalt 

 upptrader tallen pa bargskron och karrmarker. Pa andra 

 backar och bargsluttningar torekomma rena granhult, och 

 kunna dessa, om jordmanen ar fuktigare och humusrikare, 

 bhfva ratt yfviga (typ: Drumso Storskogen, strax soder om 

 kvarnbarget). Den pa orten allmannaste och for smakuperad 

 terrang mest karaktaristiska skogsformen bilda emellertid 

 blandskogar och blandbarrskogar. Gransen mellan dessa skogs- 

 typer ar oftast synnerligen vansklig att uppdraga, da pa ett 

 obetydHgt omrade vegetationssammansattningen i hog grad 

 kan vaxla. An intaga loftraden, i framsta rummet bjorken, 

 an ater, och delta ar det vanhgare, barrtraden, en domine- 

 rande stallning for att en stracka framat blott upptrada i 

 underordnadt antal eller spridda. Pa enahanda satt forhaller 

 det sig med proportionerna mellan gran och tall i bland- 

 och barrskogarna. 



Buskmarkerna aga en maktig utbredning inom omradet. 

 Snarbildande vide upptrader rikligt pa sumpig angsmark 

 (sasom i omgifningarna af Vanda a), och dar jordmanen 

 ar mindre fuktig tillkomma allehanda lofbuskar. Pa ste- 

 niga faltbackar samt torra kalhuggna eller af vinden skof- 

 lade sluttningar bilda an en-, an ater granbuskar af olika 

 alder en typisk vegetation. Synnerligen karaktaristiska aro 

 de nastan ogenomtrangliga gransnaren pa forsumpade stal- 

 len i skogarna. I manga fall deltaga enstaka eller spridda 

 vuxna trad i skapandet af buskmarkernas fysionomi, Fore- 

 finnas dessa i nagot storre antal blir det ofta omojligt att 

 fastsla skilnaden mellan buskmark och gles skog med riklig 

 buskvegetation. 



En med afseende a arealen jamforelsevis underordnad 

 roll spela omradets sumpmarker. Detta galler sarskildt de 

 talrika skogskarren pa fastlandet och holmarna, medan in- 

 landets oppna mossar och de darmed sammanhangande, med 

 tvinformer af hufvudsakligen tall bevuxna myrarna, samt de 

 i varierande grad vattensjuka angsmarkerna mangen gang 

 aga en storre omfattning. I det inre af Helsinge stracker 

 sig ett af kuperade terranger i talrika mindre partier upp- 



