I. Fagelfaunan inom omradet ur topografisk 

 synpunkt. 



1. 



Kortiattad oiversikt af iakttagelse-omradets 



natur. 



Karaktaristiskt for kusten ar dess synnerligen naggade 

 och oregelbundna kontur, bildande en mangd, till form, djup- 

 lek och vidd i hog grad varierande bukter och vikar. Bland 

 mera betydande sadana fortjana omnamnas, Bred-, Hoplax-, 

 Edes-, T616-, Ladugards-, Botby- och Kallviken. Skargards- 

 zonens maktighet vaxlar pa olika stallen ratt ansenligt. Dess 

 inre, narmast fastlandet belagna gebit utmarker sig hufvud- 

 sakligen genom sin rikedom pa storre och mindre skog- 

 bevuxna holmar, af hvilka dock de till arealen fornamsta, sa- 

 som Degero och Drumso, endast uppna en maximilangd af 

 nagra fa kilometer. Utanfor denna skargardens hufvuddel 

 forekomma i hafsbandet talrika kala klippskar af olika be- 

 skaffenhet, an glesare och spridda, an ater tatare och grupp- 

 vis samlade, hvarom kartan ger en forestallning. 



Typiskt for saval fastlandsstrackan som holmarna ar 

 den smakuperade naturen. Barg af mestadels obetydlig 

 hojd och ringa omfang omvaxla med tranga dalsankor eller 

 backiga och ojamna slatter. De skogbevuxna bargsluttnin- 

 garna tackas af morangrus, medan kronet icke sallan till 

 stor utstrackning star blottadt och kalt. De laga backarna 

 och kullarna aga samma karaktar och sammanlopa ofta i 

 ryggar; afven har kan pa sina stallen bargskarnan framtrada 

 ur den stenbundna marken. I jamforelse med dessa bild- 

 ningar spela sand- och rullstensasar (typ: Kallviksasen resp. 

 Kvarnasen pa Drumso) en mindre roll inom omradet. 



