Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 38, N:o 1. 105 



marksammat sambandet mellan djurets storlek och dess ut- 

 veckling-sgrad, ehuru han haft till sitt forfogande mycket 

 varierande individstorlekar fran samma lokal och tid. 



Ett anmarkningsvart forhallande visar sig dari, att de 

 minsta exemplaren huvudsakligen antraffats i borjan av som- 

 maren (juni), under det att de storsta individerna patraffats 

 om hosten i September. Mellan dessa tider hava mellan- 

 liggande storlekar iakttagits. 



Detta forhallande star i full overensstammelse med 

 Leptodora's upptradande i Littois trask, dar, som jag tidigare 

 namnt, sommarens forsta individer voro sma (unga) och sen- 

 sommarens liksom hostens overvagande stora (fullbildade). 



Da hartill kommer, att simborstens totalsumma och 

 fordelningen av desamma pa rorelseantennernas olika led- 

 stycken hos de av Sandman undersokta individerna fran 

 olika lokaler overensstamma med motsvarande forhallande 

 hos individerna fran en och samma lokal — har Littois trask 

 — anser jag det icke for djarft att uttala foljande uppfatt- 

 ning om de av Sandman meddelade resultaten: 



l:o) De oledade borsten aro icke att betrakta som 

 reducerade borst utan som anlag till ledade borst. Den 

 huvudsakliga utvecklingen av simborsten sker pa djurets 

 lagre utvecklingsstadier, varfor vi ocksa pa dessa stadier 

 finna hos flertalet individer allmant oledade borst jamte 

 valutvecklade. — I Littois trask sker borstokningen kraftigast 

 hos individer av en storlek mellan c:a 2.5 och 5.5 mm. Jam- 

 tor i detta avseende foregaende tabell 2! 



2:o) Forklaringen till de talrikt forekommande oledade 

 borsten hos exemplaren fran Kirjola och Karlo behova vi 

 icke soka i vattnets salthalt, som enligt Sandman skulle in- 

 verkat reducerande pa simborsten. Exemplaren fran Kirjola 

 och Karlo synas av allt att doma just befunnit sig i en sadan 

 borstokningsperiod, som omnamndes i foregaende moment. 



3:o) Skiljaktigheterna i fraga om simborstens antal och 

 fordelning pa det andra antennparet hos de av Sandman 

 undersokta exemplaren fran olika lokaler och olika tid- 

 punkter berattiga icke till pastaendet, att »skil}aktigheten dr 



