Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 38, N:o 1. 37 



syntes ^"/ villi. Sadan forekommo darefter sparsamt — 

 tamligen allmant anda till och med ^^/viii. Oosporer an- 

 traffades i proven av 10, 11 och 18 augusti vid resp. 24.5°, 

 24° och 14.5° V. t. 



6 kolonier iakttogos mycket sparsamt '^/vii, ^Vvm och 

 ^Vviii vid resp. 17°, 24° och 23.5° v. t. 



1912 ars vegetationsperiod begynte ^^/iv med frekven- 

 sen mycket sparsam och vid 6° v. t. Detta tidiga upp- 

 tradande i pelagiska regionen star mahanda i samband med 

 observationsdagens starka blast. 



V. aureus synes tordraga mycket vaxlande vattentem- 

 peraturer, under observationstiden fran 26° till ±0°. Dess 

 vegetativa maximum intraffade under namnda tid vid jam- 

 forelsevis lag vattentemperatur, 11° till 1°. Ej ens ett 19 

 cm:s istacke har utgjort hinder for dess massutveckling. Det 

 ar tydligt att artens Ijusbehov ar synnerligen ringa. Den 

 undviker-starkare Ijus atminstone i vegetativt tillstand. Detta 

 kan man se bl. a. darav, att den i kulturskalarna samlar sig 

 pa skuggsidan. 



Sexualperioden begynner i borjan eller medlet av juli 

 vid en vattentemperatur av omkr. 17"— 20° och kan racka 

 anda till slutet av januari foljande ar, da vattnets tempera- 

 tur star omkr. fryspunkten. 



Det synes troligt, att atminstone storsta delen av de 

 vegetativa kolonierna duka under i febr. — april, medan dare- 

 mot de pa bottnen overvintrande oosporerna utgora utgangs- 

 punkten for de nya generationernas utveckling. 



Klein (1889 p. 175, 1889 a p. 50) uppraknar inalles 10 

 skilda kombinationer i fordelningen av artens reproduktions- 

 organ. Av dessa har jag kunnat finna endast 4, namligen 

 rent vegetativa kolonier, rent hanliga, rent honliga och hon- 

 liga med enstaka dotterkolonier. Pa grund av mina iaktta- 

 gelser anser jag mig bora meddela en avvikande uppfattning 

 betraffande en del av Klein's slutledningar. Pa tavlan XI i 

 Klein's arbete (1889) atergiva enl. Klein fig. 6—14, 16—25 

 olika delningsstadier hos anteridierna; 6—14 i rena6-kolonier 

 om varen och 16 — 25 i overvagande konlosa kolonier fran 



