Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 38, N:o 2. 91 



Chrysomitris spinus (L.). 



Mycket allman. Bebor om sommaren barrskogarna. 

 Bast tyckes den trifvas pa bargssluttningarna och kronen, 

 dar granen och furan lagre ned i varierande proportioner 

 omvaxla med hvarandra, medan hogre upp martallar pryda 

 tufflackarna mellan de nakna knallarna. De fa bon jag 

 observerat hafva alltid befunnit sig hogt ofvan marken i 

 spetsen af en yfvig gran- eller tallkvist, stundom i toppen 

 af granar. Gronsiskan varper antagligen tvanne kullar ar- 

 ligen: 



Vado 1900. 1. VII 5 halfvuxna ungar 



Drumso — 01. 13. VI 5 nastan flygga ungar 



—01. 14. VI 3 friska agg 



Djurgarden — 02. 7. V bobyggnaden pagick som bast 



Drumso — 03. 27. VI en ungkuU observerades 



Djurgarden — 04. 8. VI 5 nakna ungar 



Aggelby — 04. 26. VI 5 friska agg: 



16,3 16,2 16,1 1 6,1 16,1 

 12^ r2j 13 12,7 12,4 



Fran senhosten anda till varvintern, icke sallan afven under 

 den kallaste arstiden, ses arten i ofta stora svarmar stryka 

 omkring i skogsbrynen och langs stranderna, hvarvid den 

 foretradesvis haller sig till bjorkar och alar, exempelvis: 



1897. 13. XI en storre svarm 1904.27.11 nagra ex. (Th. B.) 



—98. 7. I en mindre flock —07. 23. o. 30. Ill fl- ex. 



24. Ill en storre flock —09. 6. I c. 25 ex. (Kervo) 



—99. 10. XII c. 10 ex. —10. 5. Ill en liten flock 



11. Ill en liten flock —11. 1. I c. 10 ex. 



Gronsiskan torde dock till en ansenlig del fore de bistraste 

 vintermanaderna bortflytta fran orten. 



Carduelis carduelis (L.). 



Sallsynt. Om host och var, icke sallan afven under 

 vintern, antraffas regelbundet enstaka individer eller flockar 



