Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 38, N:o 2. 77 



Drumso 1902. 24. V 5 friska agg: 



22,4 22,1 21,9 21,8 2M 

 16^ 16^6 Te^ 16^3 16,3 



„ — 03. 4. VIII 5 flygga ungar, 



—04. 12. VII 5 „ 

 „ — 11. 19. V boet nastan fardigt, 

 1. VI 3 agg, 22. VI 6 iigg. 



Det sistnamnda fyndet gjordes af E. Nyberg, som meddelat 

 att boet i fraga var belaget i en degbarsbuske c. 20 cm 

 ofvan marken, pa ett underlag af multnande lof.^) 



Emberiza hortulana L. 



Ortolansparfven bar af mig iakttagits endast trenne 

 ganger sommartid: Drumso 1904. 15. VI en sjungande d, 

 Sockenbacka 1906. 27. VII 3, Aggelby 1907. 13. VI och 4. VII, 

 hvaraf synes att arten troligen samtidigt hackat. 



Cynchramus schoeniclus (L.). 



Under flyttningstiderna var och host bar jag regel- 

 bundet antraffat arten i mindre flockar om nagra anda till 

 25 individer: 



1896. 22. IV 1 ex. 6, 26. IV 2 ex. (5$, 5. V. 25 ex. 



—99. 4 — 10. V 4—10 ex., 3—10. X 10—25 ex. 



1901. 3. V c. 25 ex., 4. X 7 ex. 



—02. 2. V 3 ex., 7. X c. 15 ex. 



—03. 6. V fl. ex. 



—04. 27. V 2 ex. (? $, 2. X c. 10 ex. 



— 11. 22. X 2 ex. 6%:, 30. X 1 ex. (5 (E. Nyberg). 



1) Enl. uppgift af B. Poppius har den ostliga formen af gulsparfven 

 Emberiza citrinella erythrogenys Brehm af exemplar i Finska fagelsam- 

 lingen att doma atminstone trenne ganger antraffats inom omradet 

 sasom kringstrykande vinterfagel: Dickursby 1904. 19. I samt 1912. 

 25. II och 13. IV. 



