114 Palmgren, Helsingfors traktens fagelfauna. 



Picus canus (Gmel.). 



lakttagen mycket sparsamt under sensommaren och 

 hosten (Drumso 1897, Botby 1900, och enl. Finska fagel- 

 samling-en Esbo 1909. 17. X). Huruvida arten hackar pa 

 orten har jag icke lyckats konstatera. Da graspettens bo 

 med agg blifvit af mig antraffadt i Borga socken, torde 

 en detaljerad redogorelse for delta fynd sasom ett bidrag 

 till denna hos oss sallsynta och tamhgen okanda fagels 

 fortplantningshistoria val forsvara sin plats. Under en ut- 

 flykt till Domargards marker i namnda socken en af de 

 sista dagarna i april 1903 observerades pa holmen i Stor- 

 trasket uti en med bjork och gran svagt uppblandad sum- 

 pig aspskog en graspett, som flog ut ur en nyss utmejs- 

 lad tradhala, att doma af de pa snoskaren kringspridda 

 tradspanorna. I den farska halan funnos emellertid annu 

 icke nagra agg. Foljande ar 12. V besoktes stallet anyo, 

 da tvanne likaledes just utmejslade halor upptacktes. Vid 

 foten af det ena tradet syntes krossade aggskal samt ett 

 oskadadt agg af arten. Detta bo befann sig c. 3 m ofvan 

 marken och hade sakerligen hemsokts af nagon ekorre. 

 Flyghalet agde en bredd och hojd af resp. 6 och 5,5 cm. 

 Halans djup, raknadt fran nedre kanten af ingangen utgjor- 

 de 34 cm, dess diameter 11 — 12 cm. Agget uppvisade fol- 

 jande matt: 26,5X21. Det andra boet, likasa i asp befann 

 sig pa 4 m:s hojd. Det cirkelrunda flyghalet matte 7 cm i 

 genomskarning, halans djuplek ater 34 och vidd 13 cm. De 

 5 friska aggen hade foljande dimensioner: 



28 27,8 27^ 27^ 26^ 



2\77 2T~ 21" 21^ 20,5 



Pa halans botten forekommo, utom spar af dun, blott trad- 

 flisor. Honan som tydligen blifvit berofvad sin forsta kull, 

 tryckte hardt pa aggen och ofvergaf desamma forst sedan 

 liggredet med yxa blottats, enar vi icke hade en aning om 

 fagelns darvaro. 



