Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 38, N:o 2. 143 



de aflagsna hackplatserna voro besatta (t. ex. 1896. 12. VI 

 6 ex.) Detta markliga forhallande kan jag icke tyda annor- 

 lunda, an att antingen de fjolarsgamla faglarna icke vore 

 fortplantningsmaktiga och pa denna grund tillbringade sin 

 tid pa de bast gifvande naringslokalerna, eller ocksa att 

 nagon af de gamla faglarna, hanarna enbart eller vaxelvis 

 med honorna vid rufningsbytet, skulle utnyttja tiden till 

 langre naringsexkursioner. 



Den storre strandpiparen hackar allmant, om an spridd 

 pa oppna smaskar i hafsbandet, hvilka aga nakna, eller med 

 grastufvor och lafvar torftigt bevuxna sand- och grusflac- 

 kar och partier. Vid hafsdyningarnas lek mot dessa sand- 

 dyner ser man arten som en snabbt roterande rulle springa 

 fram och ater i vagskvalpet, uppfangande marlor och andra 

 smadjur, som har hafva sin tillvaro och vid torrlaggningen 

 af strandbadden mellan vagkammrarna blifva den papassliga 

 fageln ett latt vunnet byte. De utomordentligt val skydds- 

 fargade aggen varpas i en liten, af smasten bekladd for- 

 djupning pa marken. Da man narmar sig till boet, isynner- 

 het om aggen aro legade, eller till ungarna, soker fageln 

 att, imiterande sjuk, med hangande vingar och slapande steg 

 alldeles invid fotterna pa sin fiende locka denna efter sig 

 fran grannskapet af afkomman. Nagra fyndplatser och oolo- 

 giska forhallanden fortjana har atergifvas: 



Ronnbusken 1896. 27. VI dunungar 



Adholms Langgrund — 99. 3. VI 4 friska agg: 



36,6 36,1 36,1 35,2 

 23^ 24^ 24^ 24~ 



Lerkubben 1900. 10. VI 4 halflegade agg: 



35,1 34,6 34,2 33,4 , , ., , ^ 



-—" — — --— ---— skalvikt: 0,555 0,55 0,56 0,45 gr, 



24,5 24,6 25,1 24,9 , . , s 



Estluotan Ronnhallan 1902. 9. VI 4 rufvade agg 



Kutuhallan —02. 9. VI 3 friska 

 Lerkubben 1903. 11. VI 4 starkt rufvade agg. 



