Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 38, N.o 2. 129 



under sensommaren infinner sig arten till bebodda stallen, 

 eller mahanda riktigare blir den allmannare observerad. 

 Tillgangen pa foda, moss och andra smagnagare, lockar den 

 val till gardarna, ja stundom anda in i hufvudstaden, hvar- 

 jamte behofvet af skydd mot kolden om vintern drifver 

 fageln att soka sig sofplats for dagen inne i lador, pa vindar 

 och dylika stallen, dar den sedan faller ett latt byte for 

 den obetanksamma landtmannens hogaffel eller annat forsta 

 basta tillhygge, for att som trote spikas upp ofvan stalls- 

 dorren. 



Syrnium lapponicum (Sparrm.). 



Ar host- och vintertid icke sallan iakttagen och skjuten 

 pa orten, men likasom fjallugglan periodisk i sitt upptradande. 

 Vissa ar (t. ex. senhosten 1912) tillvaratagas flera exemplar 

 i hufvudstadens omgifningar, andra ar saknas lappugglan 

 fullstandigt. Redan den 20 januari sistnamnda ar fallde 

 fodermastaren pa Hogholmen darstades en pa rattjakt stadd 

 individ, men forst mot slutet af aret 1912 upptradde arten 

 rikligare, hvarvid Finska fagelsamlingen fick mottaga flera 

 i trakten skjutna lappugglor: 



Thushy 12. XI Helsinge 23. XI Kyrkslatt 28. XI 



Sjundea 20. XI Esbo 23. XI Esbo 30. XI 



Syrnium uralense Pall, 



Af denna sallsynta fagel aro under var och host nagra 

 ganger exemplar iakttagna och fallda i trakten (H:fors 1886, 

 25, IV (F. fs.), Esbo Tallholm 1899, 17. XI (B. Geitlin), Vado 

 1907, 24, XI (A. Wasenius). Sjalf har jag aldrig ofver- 

 kommit slagugglan denna tid af aret, men under sommaren 

 1897 flera ganger observerat arten pa Drumso, utan att 

 finna nastet, (Namnas kan annu att 4 — 5 ex,, tydligen en 

 ungkull, skotos sensommaren 1865? pa Kervo gards marker 

 (Palm, ark,) samt af arten enl. Kivirikko dunungar flera somrar 

 a rad erhallits i Nurmijarvi socken.) 



il 



