132 Palmgren, Helsingfors traktens fagelfauna. 



juli 1913 fick Hogholmens djursamlingar emottaga en i Hel- 

 singfors nagra dagar tidigare infangad turturdufva (Hoghol- 

 mens journal). 



Bonasa bonasia (L.). 



Hjarpen forekommer annu ganska allmant ej blott pa 

 fastlandet, utan afven pa de storre skogsholmarna narmast 

 kusten (Drumso, Degero, Vado o. a.), ehuru dess antal ar 

 for ar, genom villakolonisationen i skaren och odlingens 

 raska framsteg, snabbt aftager. Arten dvaljes halst under 

 hacktiden, i pa loftrad, framst bjork, rikare blandskog med 

 storre tillgang pa insekter for ungarnas uppfodande, men 

 soker sig senare pa sommaren, lockad af baren, till fukti- 

 gare rismarker och karrglantar i skogarna, for att under 

 vintermanaderna sla sig ned i barrskogarna och har lifnara 

 sig hufvudsakligen med unga barrskott. Dock har jag afven 

 flera ganger under senhosten och vintern antraffat hjarpen 

 i al, nagongang i bjork, da den latit sig kottarna resp. 

 de unga hangeknopparna val smaka. Bofynd finnas an- 

 tecknade: 



Drumso 1895. 13. VI 9 friska agg 



„ 1903. 19. VI nyssklackta kycklingar 



Botby —03. 27. VI 



Aggelby — 04. 18. VI 10 starkt rufvade agg: 



Tetrao urogallus L. 



Tidigare, annu i slutet af 1800 talet en ratt vanlig fore- 

 teelse i de grofre barrskogarna pa fastlandet och kusthol- 

 marna, ar tjadern numera vorden en sallsynthet i den forra 

 och nastan utrotad i den senare delen af undersokningsge- 

 bitet. Pa Drumso exempelvis kunde man ar 1895^97 arli- 

 gen rakna flera ungkullar, ar 1901 noterades en enda kull, 

 men senare har jagWcke mera darstades iakttagit arten. 



