Acta Societatis pro Fauua et Flora Fennica, 38, N:o 2. 133 



Tetrao tetrix L. 



Genom lefnadssattet och fordringarna pa terrangen har 

 orren battre an foregaende skogsfaglar formatt anpassa 

 sig till de genom den snabba bosattningsutbredningen ska- 

 pade kulturforhallandena. Den forekommer salunda annu 

 ratt allmant bade i inlandet och i skaren, och har icke blott 

 pa de storre kustholmarna (Drumso, Degero, Villinge, Vado, 

 Ronnskar, Lofo, Herro, Fagero o. a.), utan afven pa mindre 

 utskar, dar naturen varit tilltalande eller passabel for hack- 

 bestyren (Estluotan, Trasklandet, Kramardarna, Rofvaren 

 m. fl.), ja till och med nagongang pa nastan tradlosa kob- 

 bar i narheten af en storre holme (t. ex. Kaparen invid 

 Herro). Sadana utskarsindivider soka sig med ungarna ofver 

 till narmaste skogsland och vanligen till den inre, leende 

 skargarden, sa snart kullarna blifvit tillrackligt flygfardiga. 

 Orren uppehaller sig foretradesvis under hacktiden i buskig, 

 risbevuxen blandskog, dar loftraden aro dominerande eller 

 pa standorten starkt foretradda, i den yttre skargarden ater 

 tyckes en ymnig risflora (Jiiniperus, Vaccinium vitis idcea & 

 Myrtillus) samt sumpflackar utgdra hufvudvilkoret for bo- 

 sattning. Om hosten bilda skogsbar en viktig ingrediens i 

 fodan. Vintertid uppehaller sig arten flockvis i skogsbryn 

 med riklig bjork, af hvars knoppar den merendels lifnar 

 sig. Nagra hackdata kunna anforas: 



Drumso 1904. 26. VI 7 nyssklackta kycklingar. 



Lagopus lagopus (L.). 



Dalripan synes i mindre antal finnas bosatt vid Stor- 

 mossens i Helsinge splittrade karrbalte. Nagra fa ganger 



