Qtora delar av det norra och vastliga Lappland ha i or- 

 ^ nitologiskt hanseende blivit undersokta, men dess ostra 

 halft har stadse blivit forbisedd: fran denna trakt foreligga 

 endast nagra fa meddelanden. Da jag sommaren 1913 hade 

 for avsikt att uti ornitologiskt syfte foretaga en resa till 

 Lappland, beslot jag mig for Sodankyla, sasom varande den 

 minst undersokta av ostra Lapplands socknar. 



Den 26. V. anlande jag till Rovaniemi, varifran jag 

 med hast reste upp till Sodankyla kyrkoby (67° 25'). Dar 

 anskaffades en forsbat, med vilken jag sedan kom att far- 

 das langs en stor del av de mellersta och ostlappska al- 

 varna. Den 28. V. startade jag fran Sodankyla kyrkoby 

 norrut. Farden gick forst langs Kitinen och Tankajoki, 

 varefter baten vid Muotkataival drogs genom en kanal till 

 Riestojokis oversta lopp (Vuotso gard, 68' 4'). Utmed sist- 

 namnda alv gick farden darpa at sydost till Riesto by, dar- 

 pa langs Luirojoki at nordost och norr. Vid Luirojarvi 

 (68° 13') gjordes ett langre uppehall, varunder en del av 

 Saariselka fjallkomplex undersoktes. Den 12. VI. vidtog 

 nedfarden langs Luirojoki, Revojarvi besoktes 12—13. VI. 

 Pihtijokis nedersta lopp 15. VI. Den 19—20. VI. gjordes 

 en utflykt till Sompiojarvi och Nattastunturi. Hemresan 

 gick darpa via Vuotso— Tankajoki— Kitinen. Det hade ur- 

 sprungligen varit min avsikt att fran Pihtijoki utstracka far- 

 den till Juusoppitunturi och Nuortitunturi, men da jag ej 

 fran Moijannoska lyckades erhalla nagra barrenar, forutan 

 vilka det var omojligt att transportera vart bagage genom 

 dessa odemarker, maste jag sla denna plan ur hagen. I 

 stallet besokte jag Nattastunturi. Pa detta satt kom jag 

 att tillryggalagga samma vag tvenne ganger, vilket hade 



