Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 38, N:o 3. 5 



vilka kunna tjana till att belysa omradets fagelfauna i sin 

 helKet eller nagon viss del darav. 



Inom parentes eller klammer bar jag aven meddelat 

 nagra ornitologiska iakttagelser, gjorda inom Rovaniemi 

 socken under resan till och ifran Sodankyla kyrkoby. 



Omradets lage, storlek och topografi. 



Sodankyla lappmark (eller socken) ar belagen mellan 

 66' 56—68' 21' N. Br. och 0' 54'— 4° 33' 0. fr. Helsingfors 

 samt omfattar 19,951 km^ (Finlands storsta socken, nastan 

 2 ggr. Nylands Ian). I norr bildar Saariselka (lappska: Suo- 

 loselgge) fjallkomplex en naturlig grans mot Inari (lappska: 

 Anar) socken, i vaster gransar Sodankyla till Kittila, i s6- 

 der till Rovaniemi, Kemijarvi och Kuolajarvi (Salla) sock- 

 nar, i oster till Kuolajarvi och Ryssland. 



Det av mig undersokta omradet foreter ett mycket 

 vaxlande utseende. Jamsides med milsvida, sanka karr och 

 djupa, ororda skogar finnas bar massor av odsliga gra fjall, 

 vilka stundom na en bojd, som betydligt overstiger 700 m. 

 Fjallen ligga huvudsakligast i omradets norra och ostra 

 delar, varest Saariselka, Rautu- och Nattastunturi fjallkom- 

 plexer bilda en sammanbangande bergskedja, vilken i poster 

 nar sin storsta bojd. Bland fjalltoppar markas Sokosti 

 (c. 744 m), Vuomapaa (c. 712 m) och Tuiskupaa (c. 560 m) 

 alia i Saariselka. Nattastunturis hogsta punkt ligger c. 505 m 

 6. h., Raututunturi-bojderna na i medeltal over 300 m. Mel- 

 lan Kemi- och Luirojoki finnas dessutom nagra ratt hoga 

 fjall, av vilka Nivatunturi (c. 464 m), Painipaa (c. 519 m) 

 och Vasatunturi (c. 445 m) aro de markligaste. Nara So- 

 dankyla sydgrans finnas Pyhatunturi (c. 526 m) och Luos- 

 totunturi (c. 510 m). For det mesta utgoras dessa fjall av 

 avrundade, torra, grus- och stentackta hojder, pa sina stal- 

 len finnas aven djupa klyftor och smala dalgangar. Vege- 



