Atta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 38, N;o 3. 7 



Till foljd av den glesa bosattningen inom omradet 

 (0,3 pers. per km-) aro odlingar fataliga och forekomma 

 huvudsakligast vid flod- och sjostrander avensom i landsva- 

 garnas grannskap. 



Omradets fagelfauna. 



Vad omradets fagelfauna vidkommer, tyckes den vara 

 synnerligen rik pa tattingar (43 arter blevo iakttagna). 

 En del rovfagelarter, sasom Strix lapponica, Nydea scan- 

 diaca, Asio accipitrimis och Archibuteo lagopiis voro sall- 

 synta eller observerades alls icke, beroende pa det full- 

 standiga uteblivandet av Myodes lemmiis. Av vadare ob- 

 serverades 14 arter, av vilka dock endast 6 forekommo 

 talrikt. Simfaglarna, for vilka omradet erbjod goda hack- 

 ningsplatser, voro talrika. Ett undantag harifran gjorde 

 Harelda glacialis, vilken observerades endast ett fatal gan- 

 ger. Det samma var aven fallet med Mergus albellus (iakt- 

 togs av mig en gang). 



Inom omradet antraffade jag 97 arter, av vilka 4, nam- 

 ligen Reguhis regulus (en for Lappland ny art), Emberiza 

 hortulana, E. rustica och Mergus albellus torde vara tillfal- 

 liga eller mycket sallan forekommande. — Om man med- 

 raknar de arter, som av andra iakttagare forut blivit an- 



il u 1 1, R. Vaxtgeografiska anteckningar f ran den finska Lapp- 

 markens skogsregion. Acta Soc. pro Fauna et Fl. fennica, XVI, N:o 2. 

 Helsingfors 1898. 



B o r g, V. Beitrage zur Kenntnis der Flora und Vegetation 

 der finnischen Fjelde. Acta Soc. pro Fauna et Fl. fennica, 25, N:o 7. 

 Helsingfors 1904. 



R s b e r g, J. E. Nordostra Sodankyla. Geogr. For. i Finland 

 Tidskrift 1891. 



Cajander, A. K. Studien iiber die Moore Finlands. Fennia 

 n:o 5. 1913. 



