20 Rancken, Bryologiska meddelanden. 



vav och tunn nerv; fran alia dylika former skiljes foreva- 

 rande art aven i fullkomligt sterilt tillstand utan svarighet ge- 

 nom bladkantens karaktaristiska, skarpa och jamforelsevis 

 grova serratur. Bladen aro sma, stundom langspetsade, stund- 

 om kortare, cellnatet genomskinligt och regelbundet; cellerna 

 bilda tydliga rader i bladets langdriktning och aro tamligen 

 vida, rektangulara — nastan kvadratiska, ej sardeles tunn- 

 vaggiga och vanligen endast i bladspetsen tydligt mamillosa. 

 Narmare bladbasen aro kantcellernas yttervaggar i regel 

 belt tunna, varigenom en smal hyalin rand bildas. Dess- 

 utom aro 5-hyllets inre blad vanligen skarpt spetsade, ofta 

 langt utdragna; former- med trubbiga hylleblad {„Ph. Ryani'') 

 ha icke iakttagits hos oss. 



Ph. capillaris bar i vart land en avgjort sydlig utbred- 

 nlng; tillsvidare ar den kand blott fran ett fatal lokaler, 

 mestadels med hanblommor. Frukter aro icke funna hos 

 OSS och aven annorstades ytterst sallsynta. 



Al. Sund: fuktiga klippor vid kyrksundet, 6, 15- VIII. 

 1865, J. 0. Bomansson. (Av Philibert beskriven under nam- 

 net Ph. parvula var. Bomanssonii). — Saltvik: Kuggbole, 

 11. X. 1876, J. O. Bomansson. 



Ab. Lojo: Maikkala, 30. VII. 1891, H. Lindberg. 



Nyl. Kyrkslatt: Overby, 15. IX. 1907, H. R. 



Kl. Kirjavalaks: Kotomaki, 6, 23. VI. 1874, S. 0. 

 Lindberg. — Ladoga, Puutsalo, c, 30. VI. 1874. S. 0. Lind- 

 berg. („Ph. fontana v. parvula"). 



Ph. caespitosa Wils. 



Gulgron, mjuk med tunna foga hopfiltade stammar, vil- 

 kas stereidskikt ar jamforelsevis val utvecklat. Val av- 

 gransad fran alia foljande arter genom de fullkomligt slata 

 och plana bladen med plan kant, tunn nerv och genomskin- 

 ligt cellnat. Karaktaristisk ar aven bladformen avensom 

 den skarpa serraturen i bladens ovre del, dar sagtanderna 

 aro enkla sasom hos foregaende art, medan de nedat overga 



