Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 38, N:o 2. 195 



1902. 27. V aggen rufvade, 



— 02. 4. VI starkt rufvade agg och dunungar, 



— 02. 5. VI dunungar, 



— 04. 29. V bon i mangd, aggen merendels starkt rufvade. 



I 6 kullar aro aggens storlek: 



50,7 49,4 ,,.,,„ , 



1) w^ ^^; skalvikt: 2,05, 1,86 gr. 



, 53,5 52,7 51,2 ,,.,,„ 



2) :; — ; skalvikt: 2,3i, 2,55, 2,37 gr. 



^ 36,8 37,4 37,2 



55,2 54,3 52,2 55,3 53^ 49^ 55,i 53^ 51 



' 35~ 33^ 35^' ^ 36^ 36^ 35^' ' 37 3^6^9 36^' 



„. 56,4 56,3 55,1 , , ., , ^ 



6) 7777-', skalvikt: 2,445, 2,42, 2,33 gr. 



' 38,2 37,8 36,6 ^ 



1912. 20. V talrika bon med 3 agg (E. Nyberg), 



6. VII ungar i massa i olika alder, fran sma nastan dun- 

 ungar till flygga exemplar. 



o 



Vid Aggelby ses ofta sommartid stora skaror af skratt- 

 masar svafva hogt uppe i rymden ofver nejden. I hvilket 

 syfte dessa samlingar ske ar svart att afgora, da sadana 

 redan i juni (sasom 1908. 20. VI enl. Hilden), forran ungarna 

 blifvit flygga, kunna observeras. 



Larus canus L. 



Redan vid forsta oppet vatten i skargarden infinner sig 

 fiskmasen hit och visar sig mangen gang i hamnarna forran 

 dessa annu blifvit riktigt isfria, i slutet af mars och borjan 

 af april manad (exempelvis H:fors 1910. 22. Ill (M. Brenner), 

 Hogholmen 1911. 14. IV fl. ex., 1912. 4. IV fl. ex. samt enl. 

 E. Nyberg 1913. 26. Ill fl. ex. gf. och uf.). Hackande fore- 

 kommer arten ofverallt i det yttre skargardsbaltet, men 

 ingenstades i stort antal, utan merendels glest spridd och 

 enstaka. Det forefaller mig som skulle fageln foredraga 

 ofvergangszonen mellan den inre och yttre skargarden (t. ex. 

 vid fjardarna omkring Kramaroarna) framom de alldeles vind- 



