Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 38, N:o 4. 15 



For det forsta aro bladen hos de fiesta Philonotis- 

 arter dimorfa, i det att 5-skottets blad vanligen aro tilltryckta 

 och till formen avvikande fran den for varje art karaktaris- 

 tiska typen, oftast kortare och bredare; pa dessa blad fram- 

 trada de for arterna utmarkande egenskaperna mycket otyd- 

 ligt eller alls icke. Da dessutom de yngre bladen pa alia 

 skott avvika ratt mycket fran de aldre, fullt utbildade, bor 

 man vid undersokning av Philonotides stadse halla sig framst 

 till de lagt ned pa stammen sittande doda bladen. Dar dessa 

 aro forstorda — ofta aterstar pa dylika blad blott nerven — 

 ar en saker bestamning svar, stundom omojlig. 



Vidare ar att marka, att bladens form, cellnat, nerv 

 och serratur hos de fiesta Philonotis-arter i ovanligt hog 

 grad paverkas av yttre forhallanden. Olika arter frambringa 

 salunda analoga standortsformer, vilka kunna vara habituellt 

 ytterst lika och aven vid noggrann undersokning svara att 

 skilja. Salunda ha de fiesta arter att uppvisa a ena sidan 

 hygrofila former, dels formae adpressae med korta och breda, 

 mer eller mindre kupiga och tilltryckta blad, dels formae 

 laxae med glest stallda utstaende blad med plana bladkan- 

 ter, tunn nerv och lost cellnat nastan utan mamiller, a andra 

 sidan xerofila former med langt utdragen bladspets, inruUade 

 bladkanter och tranga, starkt mamillosa bladceller (formae 

 aristatae); de sistnamnda formerna utbildas vid extrema 

 standortsforhallanden till forkrympta formae depauperatae. ^) 

 En hel del dylika standortsformer ha i den bryologiska lit- 

 teraturen betecknats som egna arter, varvid i vissa fall aven 

 likartade former av sarskilda arter sammanfattats under ett 

 gemensamt artnamn. ^) Vid noggrann undersokning av sa- 



') Betraffande dylika „ekologiska" former och deras betydelse 

 for systematiken hanvisas till en liten, synnerligen lasvard uppsats av 

 V. Schiffner, „Uber die Formbildung bei den Bryophyten" (Hedwi- 

 gia 1906, sid. 293 — 304). En likformig benamning av dessa analoga 

 former vore i hog grad agnad att klargora deras verkliga betydelse. 



2) Dylika kollektiva „standortsarter" aro t. ex. Ph. adpressa Ferg. 

 samt Ph. laxa Limpr., i den begransning senare bryologer givit den- 

 samma, anda tills Loeske klargjorde dess ratta natur. 



