16 Wahlberg, Littois trask med sarskild hansyn till dess plankton. 



Magister Buch, som pa foranstaltande av Sallskapet 

 for Finlands Geografi sommaren 1913 utfort en serie 

 insjovattenundersokningar/) har vid jamforelse med resulta- 

 ten av dem funnit Littois trasks vatten ega toljande beskaf- 

 fenhet: Vattnet nastan farglost (skiftning i gult) och humus- 

 fattigt. Slamhalten som i rena insjovatten. Avdunstnings- 

 aterstoden relativt lag; denna liksom glodgningsforlusten 

 ungefar normal for storre rena insjovatten. Alkaliniteten syn- 

 nerligen lag och vattnet synnerligen mjukt. K Mn 04-f6rbruk- 

 ningen jamforelsevis hog for ett humusfattigt och rent vatten. 

 Klorhalten nagot hogre an i flertalet insjovatten. 



Ratt betydande mangder fororenande amnen tillforas 

 vattnet under sommaren, da massor av fabrikens arbetare 

 och villabor tvatta och bada i sjon. 



Vattnets lukt. Storre delen av aret fornimmes ej 

 nagon saregen lukt hos vattnet. Under veckorna narmast 

 efter islossningen, da betydande mangderzooplanktonter be- 

 folkade vattnet, kandes en egendomlig fisklukt. Vid tid- 

 punkten for Anabosna flos aquce's och A. Lemmermanni's mass- 

 upptradande och sporbildning alstrades enobehagligtfran 

 lukt, som mahanda uppkom vid sonderdelningen av namnda 

 algers geleholjen. Vid stranderna antraffades namligen da 

 stinkande massor av dessa alger med forstorda geleholjen. 



Vattnets anvandning. Pa grund av vattnets mjuka 

 och relativt rena beskaffenhet anvandes det i stor utstrack- 

 ning vid tvattning saval i Littois kladesfabrik som Littois 

 tvattinrattning avensom vid f arguing i kladesfabriken. 



Sjons och strandbraddens vaxtlighct. (Jfr. 

 vegetationskartan !) Storsta delen av sjons yta ar oppen. 

 De till och over ytan framskjutande hogre vaxtformerna 



V) Resultaten publiceras i Fennia. Bd 35. 



