174 Wahlberg, Littois trask med sarskild hansyn till dess plankton. 



F 1 a g e 1 1 a t ae : Mallomonas, Dinobryon. 



Peridiniales: Ceratium. 



Bacillariales: (Tabellaria). 



Rhizopoda: Centropyxis, Difflugia, Arcella sp. 



Turbellaria: Strongylo stoma. 



Rotatoria: Floscularia, Asplanchna, Mastigocerca, Anurcea 



aculeata, Ploesoma, Anapus. 

 Cladocera: Sida, Diaphanosoma, Molopedium, Daphnia 



cristata, Ceriodaphnia, Bosmina longispina, (B. longi- 



rostris), Polyphemus, Leptodora, Eurycercus, Acroperus, 



Alonopsis, Ophryoxus. 

 Copepoda: Cyclops Leuckarti, Argulus, Ergasilus. 



c) Vinterplanktonter: 

 Rotatoria: Conochiloides. 

 Copepoda: Cyclops strenuus, C. viridis. 



Ut V e c kl i ngs m axi ma inom de olika syste- 

 matiska grupperna. Begransandet av maximalperio- 

 derna ar forenat med betydande svarigheter isynnerhet i de 

 fall da planktontens frekvens overhuvudtaget ar lag eller 

 da frekvensens stigning mot eller sjunkande fran maximets 

 kulminationspunkt sker smaningom. Maximets avgransning 

 maste dartor i sadana fall i hog grad bara subjektivitetens 

 pragel. Att maxima under olika ar bade till individantal, 

 varaktighet och tid skola visa avvikelser ar uppenbart, ty 

 planktonternas yttre livsfaktorer variera med aren. 



1. Schizophyceae: Endast de bagge Anabcena- 

 arterna visade en starkare individproduktion. Nagon egent- 

 lig „vattenblomning" astadkommo de dock icke. A. flos aquce 

 foretedde e n och A. Lemmermanni t v e n n e utvecklings- 

 perioder under aret. Varje vegetationsperiod hade sitt maxi- 

 mum. De kraftigaste maxima visade A. flos aquae, som aren 

 1909 och 1910 under kortare tid intog en dominerande stall- 

 ning. Under forsommarperioden 1911 var A. Lemmermanni 

 under kort tid forharskande, annars voro dess maxima mindre 

 framtradande. A. flos aquae's vegetativa maximalutveckling 



