178 Wahlberg, Littois trask med sarskild hansyn till dess plankton. 



Bosmina longispina's parthenogenetiska fortplantning nadde 

 tvenne maxima ar 1909 i juni och slutet av aug. — sept., ar 

 1911 fran slutet av maj — forra halften av juni och fran 

 omkr. medlet av juli — augusti. For ar 1910 kunde jag ej 

 sarskilja maxima, Nagot efter det senare maximet infoll 

 den sexuella fortplantningens maximum. Ovriga cladocerer 

 upptradde sporadiskt och foretradesvis fatahgt. 



10. Copepoda: Arterna inom denna grupp visade 

 trenne efter varandra foljande utvecklingsperioder, namli- 

 gen naupliernas, ungdomsstadiernas och de fullvaxtas pe- 

 riod. De konsmogna individerna av Diaptomus och Cyclops 

 Leuckarti foretedde tvenne maxima, men Cyclops stremms 

 fullvaxta endast ett maximum. Diaptomus' huvudperiod in- 

 foll 1910—11 fran slutet av oktober— april och 1911 — 12 

 fran medlet av oktober — forra halften av maj samt var 

 individstarkast i borjan och slutet. Ett sekundart till om- 

 fattning varierande maximum infoll under sommaren, C. 

 Leuckarti's huvudmaximum intraffade ar 1911 i maj och sekun- 

 darmaximet fran slutet av juni — medlet av juli. C. strenuus, 

 som i motsats till C. Leuckarti upptradde som vinterform, 

 utvecklade sitt maximum fran slutet av februari till slutet 

 av mars eller medlet av april. De ovriga copepoderna voro 

 mindre framtradande. 



Ett utpraglat samband mellan sarskilda fytoplanktont- 

 och zooplanktontmaxima har det icke lyckats mig att finna. 

 Det synes som om utvecklingen av de kraftigaste fytoplank- 

 tontmaxima, sasom Volvox aureus' och Dinobrya's, icke skulle 

 foranlett en motsvarande starkare produktion av zooplank- 

 tonter och a andra sidan kunde framtradande zooplanktont- 

 maxima intraffa pa tider, da fytoplanktonproduktionen var 

 ringa. Sistnamnda forhallande visade sig t. ex. fran borjan av 

 ar 1911 till och med maj manad, under vilken tid endast ett 

 svagt fytoplanktontmaximum, namligen Peridinium's, infoll, 

 men val betydande delar av Polyarthra's maximum, av 

 Notholca's, Daphnia galeata's och Diaptomus' huvudmaxima 

 samt hela maximet av Cyclops strenuus och huvudmaximet 

 av C. Leuckarti. Vi sta har infor fragan om forhallandet 



