Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 38, N:o 1. 187 



dar som sommarform tamlig-en allmant. Bade Botryococcus 

 och Sphcerocystis, som av Chodat (1902) och andra anses 

 vara karaktaristiska for storre djupa sjoar, antraffades ej i 

 de andra sjoarna. Littois trask var i allmanhet Chlorophycece- 

 rikare an de andra vattnen. 



3. Conjugatae. Aven denna grupp var formrikare 

 i Littois trask an i de ovriga sjoarna, men i ingen sjo fram- 

 tradde nagon sarskild form genom individrikedom. 



4. Flagellatae spelade en viktig roll i Littois trasks 

 och Valkea-Mustajarvis plankton. I forstnamnda sjo voro 

 Uroglena, Dinobryon cylindricum v. divergens och D. cylindri- 

 cum V. palustre tidtals forharskande samt Synura och Mallo- 

 monas stundom talrika, i den senare sjon ater domine- 

 rade Mallomonas och Dinobryon bavariciim Imh. och talrikt 

 antraffades Dinobryon cylindricum v. divergens och Uroglena. 

 Dinobryon sociale v. stipitatum upptradde i Lojo-sjo i nagra 

 prov i massa, var mindre framtradande i Littois trask och 

 saknades i Pitkaniemijarvi och Valkea-Mustajarvi, dar D. 

 bavaricum syntes ersatta densamma. D. cylindricum v. diver- 

 gens var vid vissa tillfallen allman i Pitkaniemijaryi och tal- 

 rik i Lojo-sjo. 



5. Peridiniales. Ceratium och Peridinium antraf- 

 fades i alia sjoar utom i Pitkaniemijarvi, dar Ceratium sak- 

 nades. I ingen sjo voro dessa former sarskilt framtradande. 



6. Bacillariales. Med hansyn till denna grupp 

 synes Littois trask intaga en sarstallning. Denna grupp, 

 som i flertalet sjoar utovar ett betydande inflytande pa 

 planktonkaraktaren, saknar all betydelse i Littois trask. 

 Surirella och Tabellaria flocculosa voro de enda i pelagiska 

 regionen forekom.mande diatomeerna och de antraffades spo- 

 radiskt och fataligt. Sadana limnetiska slakten som Melosira, 

 Asterionella, Fragilaria och Rhizosolenia, som patraffats i 

 andra finska sjoar, syntes icke till. Orsaken till detta for- 

 hallande ar holjd i dunkel. Det synes som om den i jam- 

 forelse med ett antal utlandska sjoar ringa kiselsyrehalten 

 i sjons vatten, namligen 0.4 mg pr liter, vore atminstone en 

 medverkande faktor. 



