190 Wahlberg, Littois trask med sarskild hansyn till dess plankton. 



alpernas fot. Inom sistnamnda gebit sammanfores de danska, 

 nordtyska, svenska och nagra ryska sjoar till en baltisk sjo- 

 grupp. 



Littois trask ansluter sig narmast till den nordeuro- 

 peiska sjogruppen med hansyn till planktonsammansatt- 

 ningen eller pa grund av foljande forhallanden: 



1. Anabcena flos aquce var den mest framtradande 

 Schizophycece-formen och Coelosphosrlum och Gomphospho2- 

 ria upptradde i allmanhet fataligt. 



2. Botryococcus och Sphcerocystis forekommo tamligen 

 allmant — allmant. 



3. Confugatce-RntRiet var tamligen stort. 



4. Peridiniales representerades av Ceratium och Peri- 

 dinium Willei. Dinobryon gjorde sig gallande genom individ- 

 rikedom. 



5. Utom ett antal kosmopolitiska rotaiorier antraffades 

 Gastropus och flera sommarformer sasom Mastigocerca, Ploso- 

 soma och Anapus. 



6. Dflp/zn^a-slaktet foretraddes av arterna hyalina och 

 cristata, och dessutom forekom Diaphanosoma. Avstandet 

 fran cristans spets till ogats centrum oversteg hos D. hya- 

 lina icke 5—600 //, vilket daremot ar fallet i de baltiska 

 sjoarna. 



7. Cyc/ops-slaktet representerades bl. a. av arterna 

 strenuus och Leuckarti. 



Avvikelser fran den nordeuropeiska sjogruppen finna 

 vi i foljande omstandigheter: 



1. Bacillariales i Littois trask representerades av fa- 

 talig och sporadisk Surirella robusta och Tabellaria floccu- 

 losa, och dessa voro endast tillfalliga gaster i pelagiska re- 

 gionen, under det att det nordeuropeiska gebitets fyto- 

 plankton till huvudsaklig del utgores av sadana diatomeer, 

 som Tabellaria fenestrata (Lyngb.) Kutz., slaktena Asterionella 

 och Melosira. Denna nastan totala brist pa plankton-diatomeer 

 i Littois trask ar dock nagonting sa exceptionellt, att avvikel- 

 sen i denna punkt ej alls kan anvandas vid hanforandet av 

 sjons plankton till nagot enda av de atskilda planktongebiten. 



