Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XV, N:o 8. 13 



Luscinia plwenicurus s., Falco rrsalon s., 



Titrdus pilaris a., 2'etrao urogallus s., 



Parus cindus s., Lagojms albus s., 



Anthits trivialis s.. Anas penelope a., 



Fringilla montifringilla a., » rtci^fa s., 



» linaria s., » crecca a. 



P/c?(5 minor s., 



Pa de bjorkbevuxna holmarna hacka: 

 Luscinia suecica s., Fringilla montifringilla talr., 



» plwenicurus s., » linaria a., 



Tardus pilaris a., Awas penelope talr., 



Motacilla flava s., » acw^a talr., 



Anthus pratensis s., » crecca talr., 



» trivialis s.. Mergus serrator talr. 



Pa de sma kala holmarna och klipporna hackar Sterna 

 paradisea talrikt och jC«r?t5 ccmus sallsynt. 



Dar mossarna och mossangarna stracka sig iinda ned till 

 stranden hacka Qolymlus arcticus a. och Col. lumme s. 



Da representanterna iir fagelfaunan pa de oppna myrarna, 

 mossarna och mossangarna redan foriit blifvit angifna, ar det 

 onodigt att har anyo upprakna dem. 



Fran Vuontisjaur skiljer sig Muddusjaur endast genom sin 

 storlek, sina iinnu hogre och stallvis annu brantare strander 

 som nastan alldeles sakna sumpmarker och genom sin mindre 

 orikedom. — Till foljd af standorternas Hkhet ar afven fagel- 

 faunan nastan densamma for begge nyssnamnda sjoar. Att jag 

 andock skildt omnamner den beror, sasom redan forut fram- 

 hallits, darpa, att de ofriga i laglandet belagna storre insjoarna 

 alltid kunna, hvad fagelfaunan vidkommer, hiinforas till nagon- 

 dera af dessa. Onodigt torde diirfor vara att vidare berora 

 sadana standorter, som for begge insjoarna iiro gemensamma, 

 ifall de pa dem vistande fagelarterna ej genom skiljaktigheter 

 i forekomstsatt och individernas antal gifva anledning dertill. 



Pa en »Syrminjargac< beniimd udde i denna sjo na de 

 dar befmtliga »Lehtivaarat» benamnda hojderna bjorkregionen. 

 1 dessa busklika bjorkskogar, som upptaga en ganska stor areal, 

 hacka: 



