12 Nordlmg, Fagelfaunaii i Enare. 



En gang antraffades hackande pa denna standort Piciis 

 martius. 



Som forut iir niimndt iiro dessa skogsmarker tiitt bestrodda 

 med smiirre skogstrask och dammar med hoga, of last med 

 bjork-, asp- och tallblandskog bevuxna omgifningar. Sjelfva 

 stranden af dessa bildas dock, atminstone stallvis, af en nagra 

 fa meter bred angsrenisa niistan i niva med vattenytan. 



Sasom hackfaglar vid dessa skogstrask upptrada: 

 Luscinia phoenicuriis ej a., Aditis hypoleiicus s., 



Parus cifichis ej a., Anas pemdope a., 



Fringilla ynontifriiigUla ej a., » crecca a., 



Picus martms s., Oidemia nigra s., 



» mino)' ej a., Colymhus arcticiis ej a., 



Charadrius hiaticula s., » himme a. 



Af de forutniimnda, Enare sjo till sin natur mycket 

 liknande, storre insjoarne skola Vuontisjaur och Muddusjaur, 

 till hvilka, pa nagra fa undantag nar, alia andra storre insjoar 

 kunna i anseende till standorternas likhet hanforas, sarskildt 

 beskrifvas. 



Hvad Vnontisjaurs pa flera stallen ganska djupt inskurna 

 strander vidkommer, omvexla ganska hoga, tallbevuxna, ej siillan 

 i sjon brant stupande, klippiga bergsklackar och humusrikare 

 bjork- eller blandskog betackta, smaningom mot sjon sluttande 

 Hypnum barande momarker med ofta nog vidstrackta moss- 

 angar och sanka mossar. Sodra delen af sjon upptages af en 

 stor mangd oar, bevuxna med bjorkskog, och af sma skoglosa 

 holmar, betackta af ett glest lager renlaf, samt nagra fran vattnet 

 uppskjutande klippor. Genom en obetydlig back star denna 

 stora insjo i forbindelse med en vik af Muddusjaur. 



Fagelfaunan pa dessa olika standorter ar ofver hufvud 

 den samma, som pa motsvarande standorter vid Enare sjo. — 

 Pa de klippiga bergsklackarna hacka: 

 Saxicola oenanthe a., Pandion haliaetus s. 



Falco aesalon s. Arcliibuteo lagopus a., 



AsUir palumharius s., Olaucion dangula ej a. 



De jamnare, med bjork- eller blandskog bevuxna stran- 

 derna foredragas af: 



