Acta Socictatis pro Fauna et FJora Fennica, XV, N:<) 8. 5 



och smala landtungor, fortsiittningar af de i niirheten af sjon 

 hufvudsakligast i NO — SW lopande asarna, bilda en mangd 

 ovanligt formade vikar, utaf hvilka flere, genom ytterligare 

 forgrening af landtungorna, komma att likna sma insjoar for 

 sig, forenade med modersjon endast genom ett smalt sund. 

 Delta galler isynnerhet norra, ostra och sodra delen af sjon. 

 Vestra stranden ater, ehiiru till stor del biirande nyssniimnda 

 priigel, iir dock ofver hufvud mera lagland och till foljd 

 daraf afven mindre inskuren. Afven stora, ofta nog ganska 

 sanka mossangar, myrar och moras iiro harstades mindre sall- 

 synta an pa norra och ostra stranden. Pa sina stiillen, isynnerhet 

 vid de har utfallande elfvarnes och backarnes mynningar hafva 

 under tidernas lopp bildats bankar af sand och grus, som var- 

 tloden for med sig, nagra af ganska ansenlig vidd. Pa andra 

 stallen synas dessa bankar leda sitt iirsprung fran jordras: 

 mojligen iifven af under islossningen tillford sand och grus; och 

 iinnu andra aro uppenbarligen bildningar fran istiden. 



Om naturen visat sig nyckfuil vid strandens danande, har 

 den ej heller lemnat sjelfva sjon lottlos. Manga hundratal storre 

 och mindre holmar bilda narmare stranden en mycket tat, langre 

 utat sjon en nagot glesare skargard, isynnerhet vid norra, ostra 

 och sodra stranderna. Vid vestra stranden ater ar skargarden 

 nagot glesare och holmarna mera laglanda an i ofriga delar, 

 ehuru de harstades befmna sig langre utat sjon. Af dessa hol- 

 mar aro i regel de narmast land liggande de storsta och mest 

 omvexlande bade till natur och form, i del nagra aro sa hog- 

 landa att de likna sma i sjon staende berg; pa andra ater kunna 

 hog- och laglandta stallen omvexla med hvarandra. Som exempel 

 pa sistniimnda holmar kan namnas den vid sodra stranden 

 liggande, circa 2 mil langa on Mahlatti; a denna ligga stran- 

 derna hogst, medan midten intages af en ganska stor myr, i 

 sin tur inneslutande en Hten insjo. Afven en annan, af mig 

 dock ej besokt liten insjo sages forekomma pa on. Som yttersta 

 utposter mot sjon finnes en mangd kala klippor och skar. 



Tager man i betraktande vegetationen pa skilda terriinger, 

 kan man sarskilja foljande olika standorter, hvarje med sin egen 

 karakteristiska fagelfauna. 



