Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XV, N:o 3. 51 



19,8 19,8 19,7 19,5 19,3 19,0 18,7. 

 14,6 15,3 15,1 14,8 15,0 14,7 14,5. 



Picus tridadylus L. 



Forekommer i de stora tallskogarne ganska allmant bade 

 sommar och vinter. Sitt bo, hvilket denna art, i motsats till 

 foregaende, i de fiesta fall inhackar i tallar, begagnar den dock 

 endast ett ar. Agg af tretaiga hackspetten bar jag funnit: ar 

 1891 den 23 maj bo med 5 obetydligt legade agg; 1893 den 

 26 inaj bo med 4 starkt legade agg; den 1 juni bo med 4 friska 

 iigg; den 4 juni bo med 3 obetydligt legade agg samt den 9 

 juni bo med 3 friska agg. Denna oregelbundenhet i hacknings- 

 tiden for de skilda individerna synes bero daraf, att en del 

 individer lyckats fmna ett lattare bearbetadt trad och salunda 

 fa sitt bo fardigt flera veckor tidigare an de, hvilka valt en 

 hardare tradstam. 



Tre uppmittta kullar forete foljande matt: 



25,5 25,3 24,9 24,4. 24,7 24,7 24,5 24,2. 



17,8 18,0 17,6 17,7. 17.3 17,1 17,5 17,2. 



24.2 24,0 23,6. 



17.3 17^5 r6,8. 



Cucidus canorus L. 



Ar allman, isynnerhet i bjorkskogar, annu i bjorkregionen. 

 En end a gang, den 23 juni 1893, bar jag funnit ett agg af arten 

 i ett bo af Saxicola cenanthe, dar aggen, forutom gokagget, voro 

 6 till antalet och obetydligt legade; gokagget diiremot var friskt 

 och af en annu Ijusare bla farg iin stenskviittiiggen. Matten af 

 aggen aro foljande: 



26,4. / 21,6 21,4 21,3 21,3 21,0 20,7. 



17,9. V ' 15,8 15,3 15,7 15,5 14,9 15 



,3.; 



Cypselus apiis L. 



Om varen och om hosten, sedan ungarna blifvit flygskick- 

 liga, infinner sig denna behagliga fagel vid gardarna, diir den 



